KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. NIO 6. 73 



svårare och stundom kanske mycket svårt (ScMzymenia) att bestämma huruvida ett sådant lager är 

 ursprungligen ett enda homogent, eller successivt utbildats af olika elementer. 



Så vidt jag sett, har man förut icke fästat någon uppmärksamhet vid dessa hyphalika trådar 

 hos Florideerne '); det har förekommit mig, att de så mycket snarare förtjenade att särskilt fram- 

 hållas som de väl kunna antagas analoga med några af de trådlika bildningar, hvilka ofta ansetts cha- 

 racteriserande för svampar och lafvar, och hvilkas förekomst hos dessa väl i sin mån bidragit till 

 den altmer utbredda åsigten om Lichenernes sammansättning af Alger eller algceller med derpå pa- 

 rasiterande svampar. Ville man för Florideer använda den af Lichenologerne brukade terminologien, 

 så kunde man mycket väl säga att ett tunnt snitt af Stenocladia visar ett inre lager af hypher, som 

 på de båda paginalsidorne omgifves af ett lager af gonidier (fastän dessa med olika färgadt endo- 

 chrom). Men svårligen torde detta bevisa att Stenocladia utgöres af något slags protococcus-\\k Alg, 

 hvarpå en hafssvamp lefver som parasit. Icke heller tror jag det vara tvifvelaktigt huru cellerne 

 (gonidierne) förhålla sig till hypherne; de äro icke några afsnörade hypha-grenar, och icke heller 

 torde hos Florideerne någonstädes de hyphalika trådarne vara primära bildningar. Hos Lycoperdon, 

 Bovista, Geaster och närslägtade, säger de Baey (Iiofmeist. Handb. der Phys. Bot. II. 1. p. 77), 

 kan man i den unga traman åtskilja 2:ne slag af hypher: några tunna, tunnväggiga, protoplasma-rika 

 och ledade, från hvilka hymenial-trådarne utgå såsom grenar; andra tjockare, redan från början tjock- 

 väggigare mest oledade rör; de sednare äro delar eller grenar af samma hypher som de tunnväggige 

 elementerne." Denna beskrifning öfverensstämmer så noga med hvad som förekommer hos de här 

 ifrågavarande Florideerne, att man väl kunde ifrågasätta om icke det hos dem vore fullt motsvarande 

 elementer. Men hos Florideerne har jag sökt visa att dessa elementer tillhöra likasom olika syste- 

 mer, uppkomna mer eller mindre tydligt på olika tider, och torde väl äfven hafva olika functioner. 



Jag har antagit att dessa hos Stenocladia m. fl. slägten förekommande i-elativt grofva och 

 fasta hypher äro samma elementer som de mycket finare trådar, hvilka hos Hehninthora synas sam- 

 manbinda de corticala knippenas nedre grenar med hvarandra; jag har åtminstone trott mig finna 

 dem genom sin struetur mycket närma sig till hvarandra. Om de hos några synas afvikande genom 

 en mindre fast membran och kanske stundom genom saknaden af ett tydligt inre (trångt) rör, så 

 synas de hos andra och ofta närstående mera öfverensstämma. De finare som de gröfre utmärka sig 

 för öfrigt såsom ofta varande oartieulerade trådar, i stället för att alla andra trådbildningar hos Flo- 

 rideerne äro mer eller mindre tydligt ledade. Genom sin förekomst och sin struetur hafva dessa 

 finare trådar en förvånande likhet med de hos Dudresnaja förekommande, men som der fått namnet 

 "tubes condueteurs" och af Thuret anses hafva andra och mycket vigtiga functioner, som antagas 

 stå i samband med foecundationen. 



Den föregående redogörelsen för några af de struetur-typer, som förekomma hos Florideerne, 

 torde visa en rikare omvexling än som vanligen förekommer inom många, äfven större naturliga 

 grupper. Den torde ock visa att modificationernc i struetur äro af olika art, att de kunna uppkomma 

 på olika sätt och antagligen för olika ändamål. 



Det har redan blifvit antydt att den inre strueturen och den yttre formen icke synas stå i något 

 bestämmande förhållande till hvarandra. Mycket olika yttre former kunna bildas med samma struetur- 

 typ 2 ), och hvarandra mycket liknande yttre former kunna bildas med celler af olika form och ställ- 



') Äfveu hos några andra Alger torde elementer förekomma, som väl närmast motsvara Florideernes hyphalika trådar. Hos Ul- 

 vaceerne förekomma sålunda i nedre och de roten närmaste delarne egendomligt bildade, nästan en glaskolf liknande celler, 

 som ifrån en öfre tjockare ända afsmalna r.edåt och fortsättas här af en mycket finare hyphalik tråd. Vid tillsats af jod såg 

 jag de kolflika cellernes innehåll blåna, under det innehållet i de hyphalika trådarne blef mera brunt. Hos Ulva rigida, som 

 tillhör de former, hvilka emellan de båda paginalsidomes verticala celler har ett starkt utbildadt inre lager, utgöres detta af 

 de hvarandra korsande hyphalika trädarue. Hos arter, som hafva utseende af att utgöras af likasom en enda cellrad mellan 

 paginalsidorne, beklädes denna, på de nedersta delarne af vexten, af motsvarande trådar, som synas utgå än på den ena än 

 på båda sidorne. Alldeles samma slags bildning förekommer hos Porphym. Att dessa Ulvaceernes hyphalika trådar tillhöra 

 rotsystemet synes mig knapt kunna betviflas 



2 ) Inom slägtet Gigartina utbilda olika arter så från hvarandra afvikande former att hos Grevim.f. några hänfördes till Graci- 

 laria, andra till Chondrus och Gelulium, och till och med till Iridea, under det den inre strueturen är hos alla mycket öfver- 

 ensstämmande. 



K. Vet. Akad. Halldi. Bd. 15. N:o G. 10 



