84 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



Utom de exempel på antheridier hos Florideerne, som ofvan blifvit anförda, hafva dessa or- 

 ganer blifvit observerade jemväl hos några andra, för hvilka torde kunna hänvisas till redan citerade 

 arbeten af Derbes och Soliee samt Thueet; helst jag om dessa antheridier icke har egna obser- 

 vationer att åberopa, och de i hufvudsak torde öfverensstämma med de ofvan anförda. 



Om ock man i afseende på antheridiernes särskiljande ifrån andra delar, deras structur och 

 äfven deras antagliga betydelse, lätt nog torde kunna komma till någon bestämd mening, så är för- 

 hållandet annorlunda, då fråga blir att närmare uppgifva huru de olika i dem ingående delarne för- 

 hålla sig vid fullgörandet af dem tillagda functioner. NiEGELi lemnar oafgjordt huruvida de små 

 antheridii-cellerne blifva sjelfve till antherozoer, eller det är deras innehåll som utbildas till en sådan 

 (jfr om Nitoph. pimctatum i Neuer Älg. Syst. p. 211). Han beskrifver nämnde celler såsom först 

 parenchymatiska, 4 — 5 — 6-kantiga, fylda med homogent slem och ined en vid cellväggen fästad punkt 

 (cellkärna); sedermera blifva de tillrundade och vattenklara; den väggfasta punkten blir större och 

 löper ut i en afsmalnande tråd, som äfven afbildas (tal). VIII. fig. 10 a) på ett sätt, som mycket 

 tydligt erindrar om de högre Cryptogamernes antherozoer. lian tillägger emedlertid att han hvarken 

 såg någon spiral-tråd fri, eller observerade någon rörelse. 



Enligt Deebes och Soliee utbildas antherozoer inom antheridiets mycket små, rnot hvarandra 

 tryckta celler. Sedan den yttre pelliculan upplösts, hvarigenom deras utträngande möjliggöres, fri- 

 göra de sig med utvecklande af en liflig rörelse. Hos Nitopliyllum océllatum (eller en form af samma 

 art som observerades af NiEGELi) beskrifvas de sålunda: ifrån h vardera af de yttre cellerne uttränger 

 en antherozoid; än är utträngandet successivt och antherozoerne röra sig ifrån det de blifvit fria, svän- 

 gande ett snärtformigt bakre bihang ("un appendice flagelliforme posterieur"); än uttränga de i massa, 

 då de till en början hålla sig samlade i fullkomlig hvila; slutligen ser man några skilja sig ifrån de 

 andra och röra sig först med en sprittande rörelse ("un mouvement de fretillement"), derefter tagande 

 fart, simma de kring som monader; slutligen rör sig hela massan och antherozoerne sprida sig i alla 

 riktningar. Jfr l. c. p. 68. pl. 21. fig. 10-12; pl. 19. fig. 3; pl. 21. fig. 1—2 m. fl., der icke blott 

 de rörliga antherozoerne afbildas försedde med sitt bihang, utan äfven deras rörelser grapthiskt angifvas. 



Enligt Thueet (Anther. des Crypt. p. 62) har det icke lyckats honom, oaktadt ihärdigt fort- 

 följde observationer, hvarken att constatera tillvaron af den spiralforrnige antherozoid, som framställes 

 af N^geli, eller det snärtformiga bihang, hvarom Deebes och Solier tala. Han uppgifver, enligt 

 egna observationer, att hvarje af antheridiets små celler upptages af ett genomskinligt corpusculum, 

 som är af spherisk form hos Polysiphonia, mer eller mindre långsträckt hos andra slägten. Dessa 

 corpuscula, hvilkas innehåll är uågot kornigt, men icke visar spår till någon spiraltråd, uttränga ur 

 antheridiet med en sakta rörelse, som förekom fullkomligt mekanisk, liknande tetrasporernes utgli- 

 dande ur den modercell, deri de lesjat inneslutne. Efter utträngandet öfvergå de till en fullkomlig 

 stillhet. Oaktadt Thueet varierade observationssättet, timmarne för undersökningarne och andra 

 omständigheter, som syntes honom kunna hafva inflytande, lyckades det honom icke att se något 

 annat än det nu anförda. Han anser således troligt, att N^egeli allt för mycket varit ledd af förut- 

 sättning att finna samma fenomen som förekommer hos mossorne, och han anser detta så mycket 

 sannolikare som Njegeli sjelf förklarat sig icke hafva sett antherozoiden tydlig. Hvad åter angår 

 Deebes och Soliee, så säger sig Thueet gerna erkänna det hans egna negativa observationer, huru 

 mångfaldigade de än må vara, mycket förlora i bevisningskraft mot de förras noga preciserade po- 

 sitiva uppgifter. Emedlertid, utan att vilja bestämdt sätta dessa i tvifvel, fäster han uppmärksamhet 

 derpå, att man vid studiet under starka förstoringar af i vatten befintliga små kroppars rörelsefenoinen 

 lätt kan inledas i misstag; och han antager att det är något misstag af denna art som vållat de rö- 

 relser, som man tillskrifvit i vatten groende svampsporer. Hvad angår Florideernes antherozoer och 

 särskilt Polysiphonias, så anmärker han att de hafva mycken likhet med monader, som utvecklas i 

 hafsvatten; dessa hafva ett snärtformigt bihang; de förökas med en utomordentlig hastighet, och om 

 de blandas med de ur antheridierne utträngda corpuscula. så blir det omöjligt att skilja dessa små 

 kroppar ifrån hvarandra. 



