KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 91 



någon äf de redan anförda öfvergående, enligt hans eget medgifvande. Man finner sphasrosporer af 

 detta slag rätt ofta, åtminstone på förut torkade exemplar. Men det synes mig vara fullt säkert, att 

 de af Ruprecht afbildade exemplen äro antingen endast tillfälliga anomalier, eller hafva de tillkom- 

 mit i följd af torkningen. 



Med afseende på spihasrosporans sätt att framkomma och utvecklas hos modervexten förekomma 

 många och, efter utseendet åtminstone, mycket stora olikheter. Hos Callithamnii-lika Florideer (Cal- 

 lithamnion, Ballia, Crouania, Dtidresnaja, Wrangelia m. fl.), hvilkas åtminstone öfre grenar utgöras 

 af ledade monosiphoniske trådar, eller bestå af öfver hvarandra i en enda rad stälda celler, fram- 

 komma spha?rosporerne såsom yttre delar (Tab. I. fig. 14, 15) och synas ofta motsvara en gren, hvars 

 enda eller öfversta led ombildas till sphasrospora. De fruktbärande grenarne synas hos många vara 

 till form lika och äfven i andra afseenden af samma beskaffenhet som de sterila (Callithamnion, Wran- 

 gelia); hos andra {Ballia callitricha) är det grenar af annat slag, som först sednare komma till ut- 

 veckling och finnas på bestämda ställen af vexten, hvilka blifva fruktbärande. Hos Griffithsia (Harv. 

 Phyc. Br. tab. 214. fig. 3 — 4) och Bometia framkomma spbasrosporerne inom ett involucrum af mer 

 eller mindre tydligt ombildade grenar; hos olika arter få dessa involucrala delar ett olika utseende: 

 de bestå hos några af ett enda led (Gr. corallina, Gr. opuntioides, Gr. phyllamphora), hos andra af 

 flera (Gr. setacea): hos Gr barbata (Harv. Phyc. Br. tab. 281. fig. 3 — 4) äro de involucrala gre- 

 narne ytterligt fina, hårlika och grenade, bärande sphasrosporerne på sin insida. Hos Pandorea (Tab. 

 1. fig. 3 — 7) äro involucrets grenar icke sins emellan fria såsom hos Griffithsia, utan sammanvuxne 

 till en yttre, i den öfre kanten svagt tandad skål, hvars hela inre är uppfyldt, och nästan öfverfyldt 

 af från botten och sidor utgående thyrsus-lika stafvar (1. c. fig. 7) bestående af korta mycket fina ledade 

 trådar, hvilkas pinnerade eller verticillerade grenar ombildas till en spha?rospora. Så uppmår nos 

 Pandorea sphasrospor-frukten en form, som på visst sätt kunde sägas analog med cystocarpiet — 

 egande likasom ett särskildt pericarpium och en fertil nucleus — en complicering som väl kan sägas 

 hafva en annan analogi i antheridiernes utveckling hos Laurencia pinnatifida, der jemväl inom ett 

 pericarpiilikt organ antheridiets thyrsus-lika stafvar förekomma i oräkneligt antal (Tab. XXXII. fig. 

 16—19). 



Hos Florideer, som bestå af en cellulös fröns, deri flera lager kunna mera eller mindre tyd- 

 ligt åtskiljas, utbildas sphaerospor-frukten inom det corticala lagret (Tab. VI. fig. 4. Tab. XXIV. 

 fig. 6) 1 ). Hos många slägten förändras detta corticala lager knapt märkbart vid utvecklingen af 

 sphserosporerne, och sjelfva den till sphasrospora ombildade cellen tyckes nästan endast genom sina 

 större dimensioner och sitt fastare och mörkare innehåll skilja sig ifrån de omgifvande sterila. Hos 

 andra deremot ombildas tydligt det fruktbärande lagret på ett eller annat sätt (Tab. VI. fig. 2 och 4, 

 Tab. XXX. fig. 4 och 5), stundom på bestämda ställen, under det den öfriga delen af fröns blir 

 oförändrad, stundom i särskilda delar, hvilka då äfven kunna öfvergå till likasom ett eget, på be- 

 stämdt sätt sammansatt organ. 



Der sphrerosporan förekommer inom ett corticallager, som genom fruktutvecklingen icke synes 

 synnerligen förändradt, ligga de vanligen små sphajrosporerne oftast spridda inom en större eller 

 mindre del af fröns (Tab. XIII. fig. 3, Tab. XX. fig. 2), som då svårligen kan skiljas ifrån den ste- 

 rila delen. Jag har stundom sett dem förekomma på detta sätt i ett så stort antal att de, utträngde 

 ur bålen, nästan fullkomligt betäckte botten i det kärl, deri några exemplar förvarades (hos Hyme- 

 nocladia lanceolata). 



Hopas sphasrosporer, helst der de sjelfve äro större, på vissa ställen inom ett cortical-lager 

 som annars synes föga förändradt, så antager den fertila delen en forpi som gör den äfven utvändigt 



') Redan 1842 (Alg. Mar. Med. p. 62) vågade jag uttala att sphferospor-frukten och cystocarpiet i så måtto stodo i en viss mot- 

 sats till hvarandra, att sphaerosporan var en product af det yttre, under det cystocarpiets nucleus var en utbildning ifrån det 

 inre lagret. Kutzing (Phycol. p. 101) uppgaf lika bestämdt att spbserosporan utbildas af corticallagrets celler. Då Montagne 

 beskref sphaerospor-frukten af Ctenodns (Ann. se. nat. 1844), så ansåg han denna som ett bevis emot det af mig gjorda anta- 

 gandet, som han icke uraktlåt att framställa såsom ett af de resultat han trodde sig hafva vunnit. Några år derefter (1847 i 

 art. Phycolorjie Diet. Univers. p. 20 i separ.aftr.) framställes deremot de båda frukternes utbildning i olika lager såsom ett 

 kändt förhållande. 



