108 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



snarare kunna jemföras med Wrangelieernes nucleus. Enligt min uppfattning finnes der mycket be- 

 stämda olikheter mellan Wrangelieernes gemmidiitrådar och de utskjutande delar, som förekomma 

 hos de här ofvan omnämnda formerne. Jag känner icke heller hos andra Florideer något cystocar- 

 pium med den bildning, söm skulle förekomma hos Spernwthamnion. 



2. Hos Cryptonemece (Tab. IV. fig. 10 a. Tab. V. fig. 6. Tab. VI. fig. 8. Tab. VII. fig. 2. 

 Tab. VIII. fig. 7 & 9 a. Tab. IX. fig. 10 — 11) torde cystocarpiets nucleus närmast öfverensstämma 

 med Ceramieernes favella: den synes nemligen bestå af en stor mängd rundadt kantiga gemmidier, 

 som utan synbar ordning ligga sammanbäddade uti och omgifna af en mer eller mindre samman- 

 hållande o-enomskinlio- gelatina. Men i stället för att favellan hos Ceramieerne förefinnes såsom ett 

 yttre organ, så är nucleus hos Gryptonemece inbäddad inom bålen. Hos Ehodymeniaceerne, hvilkas 

 frukt möjligen torde kunna betraktas såsom en högre utveckling af Cryptonemeernes, hvilar nucleus 

 på ett mera utbildadt placentariskt underlag, och omslutes af ett särskildt pericarpium. I stället för 

 att hos Gigartinece nucleus ligger nedsänkt i det inre lagrets mera centrala del, så förekommer den 

 hos Cryptonemece nästan på utsidan om det inre lagret, eller i en zon som utgör gränsen emellan 

 det inre och yttre lagret i bålen (Tab. IV. fig. 6 och 11. Tab. VI. fig. 5. Tab. IX. fig. 10). På 

 detta sätt får hos Cryptonemece hvarje paginalsida likasom sina egna frukter, under det att hos Gi- 

 gartinece den stora frukten sväller nästan lika ut åt båda. I stället för att nucleus hos Gigartineerne 

 är sammansatt af flere nucleoli, som mer och mindre skiljas af sterila elementer, så är den enkel 

 hos Cryptonemece, för så vidt som sterila delar här icke åtskilja olika grupper af gemmidier. 



Hos de flesta af Cryptonemeerne synas frukterne kunna komma till utveckling på hvilken 

 som helst del af bålen; endast den nedersta torde oftast finnas steril, äfven på annars rikt frukt- 

 bärande exemplar. Sällan synas frukterne framkomma endast på vissa fertila fläckar {JEoäes), eller 

 begränsade till vissa sednare utbildade blad {Cryptonemia), eller grenar (Polyopes), men hvilka i 

 öfrigt knapt skilja sig ifrån de sterila. Hos Thamnoclonium, som hos några arter har den sterila 

 bålen betäckt af vårtlika och tao-o-io-a utvexter, men hos andra har den nätlikt o-enombrnten, utbildas 

 frukterne i särskilda bladlika utskott (Tab. IX. fig. 1. 5 och 8), spridda här och hvar på grenarne, 

 eller samlade i rosetter, ofta förekommande vid grenspetsarne; dessa fertila blad hafva annan form 

 och sakna vissa characterer, som utmärka de sterila delarne. 



På de fertila ställena ligga frukterne insänkta i bålen, likasom upptagne inom der utbildade 

 små crypter, hvilka vid ett genomsnitt oftast synas belägne i samma zon — på gränsen emellan det 

 inre och yttre lagret; hos några (Pachymenia, Polyopes Tab. VI. fig. 5) synas vissa crypter djupare 

 insänkta än andra; uti sådane fall har jag trott mig se att de inre omsluta äldre frukter än de yttre, 

 och jag har trott mig kunna antaga att hos dessa slägten nya generationer af frukter successivt an- 

 läggas, under det att bladet tillvexer i tjocklek och gränsen emellan det inre och yttre lagret der- 

 under framskjutes. Förblifva de äldre crypterne på sin plats, skola de förekomma djupare insänkte 

 än de yngre, som utbildas vid den framflyttade gränszonen. Hos Cryptonemia sväller frukten mera 

 ut, och det omslutande lagret höjer sig till nästan ett yttre pericarpium (Tab. VIII. fig. 7). 



Vid ett verticalt genomsnitt af den fruktbäi - ande cryptan ser man de omgifvande lagren till 

 structur knapt afvikande från den de hafva i sterila delar; ifrån alla sidor af den nedåt vidgade cryptan, 

 omslutes den af det corticala lagrets närmaste trådfer, som utåt böjande sig mera, och convergerande 

 mot hvarandra, lemna endast en trängre carpostomii-kanal fullt öppen (Tab. IV. fig. 10 a, Fig. 12 a. 

 Tab. VI. fig. 6. Tab. VII. fig. 2); på den carpostomiet motsatta sidan finnas åtmiustone i fruktens 

 yngre tillstånd en eller flera basala celler, som synas uppbära nucleus (Tab. IV. fig. 10. 13. 14. 

 Tab. VI. fig. 7 — 8), motsvarande andra Florideers mera utbildade placenta. Har snittet gått utanför 

 den centrala delen af nucleus, så skall denna synas vara utan fäste, likasom den låge fritt inom 

 cryptan (Tab. V. fig. 6). Hos några af Cryptonemeernes slägten, som torde kunna anses såsom de 

 högst utbildade, omgifves nucleus af ett särskildt, mer eller mindre utbildadt lager af ombildade 

 trådar; hos Grateloupia förekommer detta såsom ett den mognande nucleus på alla sidor omgifvande 

 stratum circumnucleare, bestående af tätare förgrenade och anastomoserande trådar (Tab. VII. fig. 2 

 och 7); der trådarne närma sig carpostomiet utlöpa de i blindändar (Tab. VII. fig. 8), som på in- 



