152 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



till följe af dessa vexters förekomst i hafvet, aldrig skulle kunna genom observation bekräftas, äfven 

 som att sjelfva befruktningssättet för alltid skulle blifva en hemlighet (Histor. Fucor. p. 31). 



Mertens, en annan af den första algologiska periodens auctoriteter, var af den mening, att 

 cystoearp-frukten vore en vidare utveckling af sphserosporan. De under bladets yta spridda fröna 

 (sphaärosporerne) skulle vara oförmögne att omedelbart fungera såsom fortplantnings-organer; det 

 fordrades en blandning af flera för att ge dem reproductiv förmåga; der denna blandning försiggått 

 följde en vidare utveckling, hvars resultat vore bildningen af kapselfrukten (jfr Lamour Ess. p. 

 29—30). 



I motsats till Mertens mening uttalade Lamouroux (Essai, Paris 1813) att sphasrospor- 

 frukten aldrig öfvergick till cy.stocarp-frukt, att fastmera sphrerosporernes moderceller l ) äro olika med 

 cystocarpiernes; att båda slagen frö torde vara fertila; att den dubbla frukten aldrig förekommer hos 

 verkeligen articulerade arter (l. c. p. 31). Man skulle af detta sista uttalande möjligen vilja draga 

 den slutsats, att Lamouroux ville tillerkänna alla, enligt hans mening verkliga Florideer en dubbel 

 fructification; men på andra ställen (l. c. p. 28 — 29) förekomma yttranden, som antyda att det endast 

 var hos vissa Florideer han ansåg en dubbel frukt förekomma. Sednare (år 1824, i Diction. Glassique 

 Art. Floridées) återkommer Lamouroux till frågan om Florideernes dubbla frukt. Han uttalar nu, 

 att dubbel frukt endast förekommer hos Florideer; att de båda slagen frukter nästan aldrig finnas 

 på samma individ; och om detta sker, förekommer det ena slaget i öfvervägande större antal utbil- 

 dadt än det andra; att cystocarpiet förekommer på individer som vexa i djupare vatten, men sphse- 

 rosporer hos dem, som vid hafvets regelbundna fallande och stigande omvexlande blottas och öfver- 

 spolas; att dubbel frukt är ytterst sällsynt hos arter, som vexa der ebb och flod saknas, och i equa- 

 torial-trakterne, der de äro svaga; att sphasrospor- frukten bör anses såsom en abortierad frukt och 

 icke såsom det första stadiet till cystocarpiet. 



Det sednare uttalandet torde hafva varit riktadt emot Gaileon, som synes hafva upptagit den 

 Mertenska åsigten, för hvilken han uppträder ännu i sin Resumé Method. af år 1828. Gaillon 

 uppgifver här att han stödde sin åsigt på talrika microscopiska observationer, fullföljde på 10 olika 

 arter; att dessa observationer icke lemnade något tvifvel derom att sphaerospor-frukten endast är det 

 begynnande rudimentet till cystocarpiet; han lemnar en redogörelse för utvecklingens gång; och han 

 uppgifver att anstälda groningsförsök visade att sphrerospor- frukten saknade reproductiv kraft, hvilken 

 endast tillkom de högre utvecklade, inom cystoearp-frukten förekommande fröna (1. c. p. 33). 



Hos C. A. Agardh torde knapt något yttrande förekomma om betydelsen af den dubbla fruk- 

 ten hos Florideer och Ceramieer. I sina första arbeten, i hvilka ett försök göres att grunda slägt- 

 charactererne på olikheter i frukten, antog han att den dubbla frukten var characteriserande för vissa 

 slägten; i den sednaste delen af Species Algarum (p. 57 under Hutchinsia) hänvisas till en sednare 

 del, i hvilken Algernes physiologi skulle förekomma, men hvilken sedermera icke blifvit skrifven. 



I den mån studierne öfver Algerne sedermera fortgingo, blef man småningom säkrare i afse- 

 ende på vissa de ifrågavarande organérnes förhållanden. Af etiketteringen i de samlingar, som 

 Schousboe efterlemnat, torde man kunna sluta till att han antog de tvenne frukterne både vara af 

 olika natur och förekomma på skiljda individer. Men han skiljde exemplaren såsom masculina och 

 foeminina, och antog förmodligen då äfven att de fungerade på något sätt i öfverensstämmelse med 

 benämningarne. Hos Polysiphonia hade han sett antheridierne, men anser dock stichidiibärande 

 exemplar såsom masculina. 



Hos Greville förekommer ännu uppgiften att hos Florideerne finnas ofta (således icke alltid) 

 frukter af 2:ne slag. Uti mycket bestämda ordalag uttalar han deremot (Alg. Brit. p. 71), att de 

 båda slagen icke förekomma på samma individ. Så vidt jag sett antyder han endast på ett ställe — 

 och der tydligen såsom ett märkvärdigt undantag — att Mrs. Griffiths funnit ett exemplar (af 



') Jag har här begagnat en nyare terminologi för att undvika missförstånd. Den äldre är lätt vilseledande, enär man under 

 samma benämning förstod olika delar. Redan i sin Synopsis benämnde Tukner cystocarpiet med namnet capsula, och denna 

 benämning bibehölls af många sednare och företrädesvis af Engelske algologer; Lamouroux använde deremot för cystocarpiet 

 namnet tuberculum; och för honom voro capsulae de modercellernes membraner, som omgifva fröna. 



