166 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORRHOLOGI. 



Fig. 7. Halynienia Floresia. 



Fig. 7. a. Cystocarpiet i sin första anläggning. Ifrån en inre placentar-stam utgår ett knippe af nästan 

 verticillerade trådar, bestående af korta, likasom genom korta sammanbindningsrör sammankoplade 

 led, hvilka utlöpande mot cortical-lagret, der synas lemna ett earpostomium mellan sina samman- 

 böjda spetsar. Innanför dessa trådar såg jag några större celler med rikligare endochrora, som 

 måhända jemväl varit sins emellan sammankoplade, eller kanske ursprungligen utgjort några leder 

 i en inre tråd af samma beskaffenhet som de yttre omgifvande. 



Fig. 7. b. Något sednare stadium. De yttre och sterila verticillerade trådarnes leder hafva här blifvit 

 betydligt förlängda. Några af de inre urmodercellerne till nucleus synas här delade i talrika 

 dotterceller — utgörande hvardera modercellen sannolikt anlag till en särskild lob. Dessa lober 

 syntes här tydligen uppburne af trådlika placentar-stammar. Uti den mognande nucleus smälta 

 de särskilda loberne mera tillsamman, och nucleus förekommer såsom en oordnad massa af gem- 

 midier, sammanhållne inom den yttre gelatinan (Kittz. Phyc. tab. 74 III, figuren dock icke syn- 

 nerligen upplysande). 



Tab. VI. CRYPTONEMIÅCE^; (Grateloupiece). 



Fig. 1 — 4. Polyopes coustrictus (efter exemplar ifrån Australien). 



Fig. 1. Vexten i naturlig storlek. 



Fig. 2. Öfre gren af vexten svagt förstorad. På den öfre delen synas talrika stricturer; på de föga bre- 

 dare toppgrenarnes paginalsidor finnas nematheciösa fläckar (tydligare på det bredvid tecknade 

 fragmentet), uti hvilka spluerosporerne utvecklas. 



Fig. 3. Del af ett längdsnitt, visande några af de nätlikt förenade trådar, som bilda den axila delen af 

 det inre lagret; utåt mot peripherien blifva lederne kortare och nätets maskor mindre utdragne 

 på längden. 



Fig. 4. Del af ett tvärsnitt genom den nematheciösa fruktfläcken; man ser några få af det inre lagrets 

 yttre trådar. Det corticala lagrets inre celler äro här något större och fastare förenade; de yttre 

 bilda långa perlbandslika, verticalt utgående trådar, med nästan rundade led i den sterila delen 

 — till venster på figuren; med förlängda led i den fertila; mellan dessa ligga de långsträckta, 

 cruciat delade spluerosporerne" inbäddade. 



Fig. 5 — 11. Polyopes constrictus (efter exemplar från Cap). 



Fig. 5. Tvärsnitt af en af de fertila toppgrenar, inom hvilka cystocarpieme komma till utveckling, svagt 

 förstoradt. Man ser cystocarpiernes cryptor bilda flera zoner inom det mycket starkt utvecklade 

 corticala lagret. De yttre crypternc hafva synts mig yngre och sednare anlagda än den inre zo- 

 nens. De inre anläggas (såsom vanligt) på gränsen emellan det inre och yttre lagret; men under 

 det dessa fertila ställen ombildas till frukter, tillvexa de omgifvande sterila delarne af det corti- 

 cala lagret utåt och likasom framskjutas, dess nedre celler öfvergå till trådar af det inre lagret 

 och nya crypter komma till utveckling i en ny zon utanför den äldre. 



Fig. 6. Tunnt genomsnitt af ett mycket ungt fruktanlag. Ifrån några, vid det inre lagret fastade placen- 

 tariska celler utgå några knippen af trådar, som hafva utseende af, och måhända äfven motsvara 

 knippen af det corticala lagret, men till en inre gren, som här ombildas för särskildt ändamål. 

 Utikring och öfver den sålunda anlagda nucleus sluta sig det corticala lagrets oombildade trådar, 

 men dessa äro något glesare stälda öfver sjelfva cryptan, der carpostomiet kommer till utveckling. 



Fig. 7. Något äldre, ehuru ännu mycket ungt anlag till nucleus, i tunnt genomsnitt. -De yttre tråd- 

 raderne äro mera bågformigt böjda kring de tätare inre delarne, och bilda med nytillkomna för- 

 greningar anlaget till de nucleus närmast omgifvande involucrala trådarne i den något äldre frukten. 

 Flera af de nedre cellerne äro större och bilda placentariska celler till inre nytillkomna träd- 

 knippen. Bland dessas leder, eller kanske rättare såsom grenar ifrån dessa, utgå här och hvar 

 större celler, hvilka torde utgöra moderceller för de olika, nucleus sedermera sammansättande lo- 

 berne. Vid tillsats af Chl.-Z.-Jod antog hela nucleus-anlaget, som syntes sammanhållas af ett lö- 

 sare slemmigt lager, en i grått stötande färg — såsom vanligen är förhållandet med mycket unga 

 fruktdelar. De placentariska cellerne såg jag här och hvar anastomoserande medelst endochromets 

 utdragne spetsar. 



Fig. 8. Genomsnitt af en nära mogen nucleus. De här synlige 2:ne, måhända af snittet i sär skjutne, 

 nucleus-delarne synas fastade vid ett knippe af inre placentariska celler; några af de concentriskt 

 omgifvande trådarne utgå ifrån samma knippe (af placentariska celler). Inom nucleus synas full- 

 bildade gemmidier blandade med ännu qvarvarande (delade) moderceller. 



