170 J. G. AGARDH, FLORIDEERNES MORPHOLOGI. 



trådar. Sphaerosporernes sorus finnes Lär på endera paginal-sidan, omedelbart under ytan; af 

 sphaerosporernes anordning synes tydligt nog att de uppkommit inom ett (eller flera) af de knip- 

 pen, som bilda det corticala lagret; i den mån sphaerosporerne svälla ut inom det ombildade 

 knippets trådar, måste dessas nedre förgreningar komma att allt mera divergera, och de i dem 

 utbildade sphserosporerne intaga i längdriktning de innersta bågformigt krökta raderne, som figuren 

 visar. De yttre lederne i de fertila trådarne, som genom de inres förändrade riktning fått mera 

 plats, bibehålla sin utåt radierande ställning. Men genom ledernes förstoring tränges väl äfven 

 hela sorus djupare in, så att den med sin nedre del ligger likasom insänkt inom det inre lagret, 

 hvars nätlikt sammanbundne celler också under sorus synas likasom hopträngde. (Hos Gigartina 

 äro sori hos några arter mera närmade ytan, såsom hos Rhodoglossum, hos andra djupare in- 

 sänkte såsom hos Iridea, men sphserosporerne något mera radvis ordnade.) 

 Fig. 3. Några ur modercellerne emitterade, crueiat delade sphserosporer. 



Fig. 4 — 8. Rhodoglossum foliiferum. 



Fig. 4. Vexten i naturlig storlek. De mörka fläckarne utgöra cystocarpier. 



Fig. 5. Delar af bladet; visande de på båda paginal-sidorne nästan lika utsvällda frukterne; på det 



hvälfda pericarpiets topp synes (på endera paginal-sidan) en mamillalik upphöjning, som torde 



sednare utbrytas och sålunda lemna en utförsgång för gemmidierne. 

 Fig. 6. Fragment af ett tunnt genomsnitt af ett cystocarpium (icke fullt motsvarande den ena fjerde- 



delen). Nucleus ligger insänkt uti och på alla sidor ungefär lika omgifven af det inre lagrets 



nätlika väfnad, närmast omsluten af ett starkt utbildadt stratum circumnucleare. Nucleus består 



af talrika nucleoli, mellan hvilka sterila, ledade trådar utlöpa. Hvarje nucleolus innehåller ett 



mindre antal gemmidier. 

 Fig. 7. Nucleolus, som vid ett snitt blifvit blottad; gemmidierne ligga inbäddade inom en slemmig 



membran. 

 Fig. 8. Det slemmiga hyllet af en nucleolus, hvars gemmidier blifvit vid snittet frånskiljde. 



Tab. XII. GIGARTINE^— TYLOCAKPE^. 



Fig. 1 — 4. Kkodoglossum Tasmanicum. 



Fig. 1. Vexten i naturlig storlek'; de mörka fläckame angifva de relativt stora, öfver hela bladet spridda 

 cystocarpieme. 



Fig. 2. Genomsnitt af den på de båda paginal-sidorne nästan lika utsvällda frukten. Inre och yttre lager 

 hafva samma structur som hos förut afbildade arter; det hela nucleus omgifvande lagret synes 

 något svagare utveckladt; väggarne mellan olika nucleoli starkare — olikheter som måhända an- 

 tyda att frukten här förefunnits i ett något sednare stadium. (De flesta nucleoli hafva på figuren 

 lemnats tomma, likasom den ena halfvan af frukten endast blifvit antydd genom de yttre gräns- 

 linierne.) 



Fig. 3. Fragment af samma, något starkare förstoradt. 



Fig. 4. Några inre nucleoli, med yngre och äldre sammanbäddade gemmidier. Jag trodde mig här tyd- 

 ligt se nucleoli fastade vid och såsom grenar utgående ifrån de trådar, som åtskilja olika nucleoli 

 (på enahanda sätt som hos Iridea membranacea.) 



Fig. 5 — 7. Cfyninoiroiigrus Griffithsiae. 



Figurerne, som äro copierade från Kuxzings Phycologia tab. 70 II, framställa den egen- 

 domligt bildade sphserospor-frukten hos Tylocarpeeme. 



Fig. 5. Tunnt genomsnitt af en stamdel, som nästan på alla sidor omgifves af en nematheciöst utbildad 

 puta af radierande trådar. De eruptiva trådarne synas framkomma på vissa ställen såsom vidare 

 utvecklade delar af det corticala lagret och välla derifrån ut öfver den fruktbärande stammens 

 yta och betäcka större eller mindre del deraf. De fertila trådarne äro icke här åtskiljde af mellan- 

 liggande sterila trådar, såsom vanligen är fallet, då sphaerosporerne komma till utveckling inom 

 det corticala lagrets nematheciöst förlängda trådar. Sphajrosporerne förefinnas icke heller ensamma 

 inom samma tråd, utan de ligga radade en inom hvarje led af den fertila tråden, kanske en- 

 dast med undantag af de öfversta cellerne, hvilka måhända vid fruktens mognad afsöndras för att 

 lemna utgång åt de närmaste ledernes, som det synes, nästan samtidigt mogna sporer. 



Fig. 6. Motsvarande trådar af en yngre spruerospor-frukt. 



Fig. 7. Trådar af den fullmogna frukten, med fullt utvecklade, crueiat delade sphrerosporer. 



