K.ONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 15. N:0 6. 173 



Fig. 5. En yttre lacinia deraf svagt förstorad, visande den medelst smä upp- och nedåtböjda flikar vå- 

 giga kanten. 



Fig. 6. Tunut genomsnitt. Det inre lagrets stora eeller omslutas af tjocka lamellösa vaggar och innehöllo 

 har en ofärgad, i midten af cellen samlad massa, bestående af runda korn, som mycket tydligt 

 blåna för jod. Uti de stora cellerne hos C. obtusifolia, likasom i vissa tillstånd hos andra arter 

 af slägtet, syntes detta innehåll saknas; måhända utgör det en uppsamlad reservnäring, som under 

 vissa förhållanden (under fruktutvecklingen) torde förbrukas. 



De mellan de stora cellerne förekommande, till nätlikt förenade trådar sammankoplade små- 

 cellerue med utdragna spetsar torde i det föreliggande snittet, likasom i andra yngre delar, visa 

 sig ursprungligen intaga de mellan de stora cellerne förekommande intercellular-rummeu. I det 

 dessa torde osmotiskt fyllas med ett från de omgifvande cellerne upptaget endochrom, som snart 

 torde sjelf utbilda en sig omgifvande membran, öfvergår intercellular-rummet till interstitial-cell. 

 I den mån denna tillvexer, skola dess spetsar — såsom kilar inträngande mellan de stora cellernes mem- 

 brauer — tendera att åtskilja dessa och mellan dem bilda nya intercellular-rum, som i sin tur öfvergå 

 till interstitial-celler. Till en början, då de sammansättande (sedermera stora) cellerne äro mindre, 

 äro interstitial-cellerne mera spridda och regelbundnare upptagande intercellular-rummen. Men ju 

 mera de äldre cellerne förstoras, skola interstitial-cellerne jemväl blifva större, nya intercellular rum 

 uppkomma, och interstitial-cellernes nät sålunda fullbildas. 



Tab. XV. GIGARTINEiE {KallymewiecB). 



Fig. 1 — 3. Erytlirophyllum Delesserioides. 



Fig. 1. Blad af vexten i naturlig storlek. 



Fig. 2. Genomsnitt af bladet, visande en struetur, som synes närmast öfverensstämma med den hos Gallo- 

 phyllis förekommande. Det inre lagret består af stora rundad t kantiga celler, mellan hvilkas slem- 

 miga väggar ett starkt utbildadt lager af interstitial-celler kommit till utveckling. Det corticala 

 lagret består af nästan en enda rad rundade små celler. 



Fig. 3. Några af de långsträckta celler, som bilda det axila knippet i stipes och costa. 



Fig. 4. Ectophora dichotoma. 



Vexten i naturlig storlek. 



Fig. 5 — 9. Ectophora depressa. 



Fig. 5. Vexten i naturlig storlek. De rosettlikt sammauhållue, från roten utgående bladen äro mer eller 

 mindre bågformigt tillbakaböjde, med något krusiga, uppåt och nedåt inböjda kanter. De mör- 

 kare punkterne motsvara temligen stora, öfver deu öfre pagiual-sidan uppböjda cystocarpier, med 

 ojemn yta. 



Fig. 6. Genomsnitt af det mognande cystocarpiet. Deu tjocka pericarpii-väggen visar samma Callophyllis- 

 struetur, som förekommer i den frukten uppbärande sterila delen. Pä olika ställen af pericarpiet 

 synas fördjupningar, i hvilka måhända särskilda carpostomier komma till utveckling. Nucleus om- 

 gifves af ett starkt utbildadt stratum circumnucleare. Talrika uucleoli, åtskiljda af sterila trådar, 

 ligga nästan concentriskt sammanbäddade. 



Fig. 7. Celler af det inre lagret med tjocka concentriskt skiktade väggar, och det slemmiga i midten af 

 cellen sammandragna endochromet förenadt (genom tupfelrörens spetsar) med tillgränsande cellers. 



Fig. 8. Fragment af pericarpiet visande dess olika lager något tydligare. Innanför pericarpii-väggens olika 

 lager synas mera långsträckta celler af stratum circumnucleare, och innanför dessa — till venster 

 på figuren — synas nucleoli åtskiljda af sterila trådar. 



Fig. 9. Moderceller till gemmidier, i olika stadier af utveckling. 



Tab. XVI. DUDRESNAJE^E— SPYRIDIEiE— EHODYMENIE^. 



Fig. 1 — 10. Dudresnaja coccinea. 



Fig. 1. Det mogna cystocarpiet med omgifvande sterila grenar. (Fig. copierad ifrån Haiiveys Phyc. Br. 

 tab. 244. fig. 6.) 



Fig. 2. Några af de egendomligt krökta, fruktbildande trådarne, före eller strax efter det första utskjutan- 

 det af gemmidiernes urmoderceller, svagt förstorade. Nedtill och vid öfre ändan, mera sällan i 

 medlerta delen af er. tråd förekomma några led oförändrade, eller sådane de finnas i de sterila 



