KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 15. NIO 6. 177 



Fig. 15. Dumontia iiliforinis. 



En inre förgrenad tråd ifrån det subcorticala lagret. Man ser några af den förgrenade trådens 

 leder i längd-direction, andra hafva på tvären genomskurits och synas runda. Inom 2:ne leder 

 (vid p) har ledet delats i en rad af kortare, på bredden utdragna celler. Det sålunda ombildade 

 ledet motsvarar tydligen de fruktbildande trådarne hos de andra, här afbildade slägtena; men trå- 

 darne synas kortare ocli mindre krökta. Likasom hos Cryptosiphonia torde de korta lederne små- 

 ningom skjutas ur sitt läge och mera omedelbart öfvergå till de relativt små, och af ett fåtal gem- 

 midier bildade nuclei, som förekomma hos Dumontia. 



Tab. XVIII. ARESCIIOUGIEiE. 



Fig. 1 — 7. Areschongia ligulata. 



Fig. 1. Del af den äldre stammen i längdsnitt, svagt förstoradt. (Figuren copierad ifrån Harveys Ph. austr. 

 tab. XIII. fig. 3.) Man urskiljer 1:0 den axila ledade tråd, som genomgår hela vexten; 2:0 det 

 starkt utbildade inre lagret af tätt packade, hvarandra korsande trådar; 3:0 ett intermediärt lager 

 af rundadt kantiga celler, som synas mera oordnade; 4:o cortical-lagret bestående af korta perl- 

 bandslika, verticalt utgående trådar. 



Fig. 2, Tunnt längdsnitt af ett nyss utskjutet, mycket ungt blad. Man ser den axila tråden utgöra en inre 

 stam och uppbära laterala knippen af ledade och dichotomt förgrenade trådar, hvilkas yttersta leder 

 bilda det coiticala lagret. Uti detta utvecklingsstadium innehålla trådarnes alla leder ett ljusare 

 färgadt och jemnare (sannolikt flytande) endochrom. 



Fig. 3. a. Längdsnitt af en något äldre grens öfre ända; man igenkänner här samma elementer som i 

 fig. 2 ; men de laterala knippena synas i nedre och inre delar likasom afbrutne, och i än äldre 

 förekomma de som från hvarandra lossnade celler eller korta trådbitar, spridda mellan det då tä- 

 tare inre lagrets trådar. Uti de laterala knippenas mera yttre delar hafva trådarnes leder svällt 

 mera ut, och väl derigenom trängts ur sitt ursprungliga läge — såsom tydliga leder i trådar — 

 och öfvergå nedåt allt mera till det intermediära lagrets oordnade, större, rundadt kantiga celler. 

 Uti tomrummet mellan den axila tråden och det intermediära lagret har tillkommit några glesare 

 långsträckta trådar, hvilka synas utgå från det intermediära lagrets inre celler, fortvexande nedåt; 

 inom en relativt tjock och fast membran omsluta dessa ett trångt inre rör, upptaget af ett mör- 

 kare pigment, som synes tätare afbrutet i delar, hvilka lätt kunde tagas för leder. Dessa trådar 

 blifva nedåt allt talrikare och bilda slutligen det inre lager af tätt packade trådar, som i den fullt 

 utvecklade stammen närmast omgifver den axila tråden. Dessa sednare tillkomna trådar motsvara 

 tydligen dem, som förekomma hos andra Florideer och utvecklas på liknande sätt. Jag har kallat 

 dem hypha-Iika trådar. Den vid snittets nedersta kant (vid a) afbildade tråden har jag endast 

 sett på ett preparat; om dess betydelse vågar jag icke uttala någon mening. 



b. äldre del af den axila tuben, visande olika leders endochromer förenade genom en tiipfelgång. 



c. Tvärsnitt af en äldre del af den axila tuben; inom dess tjocka membran synas talrika rot- 

 trådar, deraf några blifvit på tvären genomskurna, andra synas utlöpa i sned direction. Antagligen 

 motsvara dessa trådar de hos Grouania graciUs (jfr Tab. II) beskrifne. 



Fig. 4. Tvärsnitt genom en fertil gren med dcri utveckladt mognande cystocarpium. (Fig. copierad ifrån 

 Harveys Phyc. austr. tab. XIII. fig. 4.) Ofvanom nucleus, som omgifves af ett starkt utveckladt 

 stratum circumnucleare, finnes ett tydligt carpostomium. 



Fig. 5. Del af placentan, med derifrån utgående icke fullt mogna, dichotoma och ledade, gemraidii-trådar; 

 ifrån en yttre och nedre del af placentan utgå några knippen af sterila trådar, hvilka förgrenade 

 och ledade utlöpa kring nucleus och slutligen utmynna mot carpostomii-kanalen; i det dessa blifva 

 tätare, och lederne delvis ombildas, utgöra dessa trådar fruktens ofta starkt utvecklade stratum 

 circumnucleare. Nedanför på figuren synas några knippen af det corticala lagrets trådar. Sjelfva 

 placentan uppkommer af det fertila knippets inre och öfre trådar, som successivt blifvit allt mera 

 ombildade. I det de olika öfre ledernes endochromer sammanflyta genom de allt mera vidgade 

 tupfelrören, bildas den stora, likasom af en enda oafbruten massa bestående, men i olika grenar 

 utlöpande placentan. De olika ledernes yttre membraner synas dervid småningom försvinna, och 

 tyckas i äldre tillstånd ofta saknas. 



Fig. 6. Genomsnitt af en nucleus, som blottat en större del af den starkt förgrenade placentan, med de 



gemmidii-bildande trädarne utgående ifrån grenarnes spetsar. Utikring nucleus synes stratum circum- 



. nucleare, här bestående af kortare, nästan elliptiska celler, ibland hvilka ännu förekomma mindre 



stycken af de trådar, som i yngre tillstånd bilda detta lager. Inom de elliptiska cellerne synes 



K. Vet. Ak. Handl. Bd. 15. N:o 0. ^O 



