4£ Blytt 



nen i Hardanger, Indre Sogn, og saaledes medAlpeyege- 

 tationen overhoved i Bergens Stift. 



Voss. 

 Rammculaceæ, 



Ranunculus reptans. L. svec. 495. Fl. lapp. 236. t. 

 S, f. 5. Meget almindelig ved Bredderne af Vossevand. 



Fries og Reichenbach m. fl. forene den med R. Flåm- 

 mtila L. Den hoist forskjellige Skikkelse, hvorunder den 

 sidstnævnte (i Norge altid inferalpinske Form) viser sig, 

 taler meget for en saadan Forening. R. reptans stiger 

 paa Fjeldene, f. E. paa Dovre, næsten op over Birke- 

 grændsen, og det synes som om Bladene, hvis Form især 

 har tjent Linné til distinctivt Mærke, blive smalere, jo 

 hoiere Planten stiger op paa Holderne, eller eftersom 

 Voxestedet er mindre skikket til at udvikle en storre 

 Frodighed hos Planten. leg har paa flere Steder i Norge 

 bemærket, at R. Flammula naaer en storre Udvikling med 

 tykkere Stængler, bredere Blade, storre Blomst o. s. v. 

 paa federe sumpigere Steder i Nærheden af sterilere Ste- 

 der, hvor den gaaer over i R. reptans. 



R. Flammula L. svec. 494: Almindelig. (Forskjellig fra 

 den forhen under Stavanger anforte Form, ved nedliggende 

 Stængler og smalere Blade). Den er her, som andensteds 

 i Norge, inferalpinsk. 



R, Fiéaria. Inferalpinsk. 



