Om en botanisk Reise. 57 



murorum, gom Overgangsformerne selv, viiste mig dens 

 nære Forvandtskab med H. murorum. Foruden den an- 

 forte, der udmærker sig ved en lavere Væxt, 1 - (sjelden 

 2) bladet Skaft, med et stort stærkt loddent Blomsterho- 

 ved, og som Linné har haft for Oie i FK svec. n. 696; 

 og som ligeledes ligger i hans Herbarium under Navnet: 

 H^ alpinumy forekom, dog med Overgange fra den nor- 

 male, folgende Former : 



H, alpinum parviflorum. Retz. Hornem. Plantel. Fl. 

 D. T. 27, der af Hartm* Sc. fl» Rchb» fl. germ. o. fl. hen- 

 fores til H, alpinum L. En mindre Modification af denne 

 Form. H^ pumilum Hoppe. Sturm Dlds. Fl. x. 37, voxte i 

 Selskab med den mere udviklede, saadan som den er af- 

 bildet i Fl. D. 1. c. 



Paa Fjeldene i Throndhjems Stift (f. E. paa Skruen- 

 fjeld i Renneboe , paa Hovdinfjeld i Opdal), har jeg fun- 

 det den forstanforte (den storblomstrede normale Form) 

 med flere Blomsterhoveder, og i dette Tilfælde altid En- 

 deblomsterhovedet storst (ligesom paa Erigeron droeba- 

 chense Muller) og Sideblomsterhovederne mindre. Paa 

 samme Maade varierede ogsaa her paa Fjeldene den smaa- 

 blomstrede Form. Saasnart en saadan Udvikling begyn- 

 der, mærker man en kjendelig Forandring i Rodbladenes 

 Form, der blive bredere, dybere tandede, undertiden næ- 

 sten ægformig-hjerteformige , ligesom paa H. murorum» 

 Den gaaer i denne Skikkelse lidt efter lidt over i: 



H^ nigrescens Willd. enum* h. berol. t. X., der, efter 

 Rchb. fl. germ. excurs. er en ramos Form af jET. Halleri 

 Vill. Denne ramose Form faaer, i dens hoieste Udvik- 

 ling en saa stor Lighed med H. murorum, at man, naar ei 

 de tydelige Overgange fra H. alpinum existerede, kunde 



