Om eii botanisk Reise. 6 



pratensis, Toxeiidc paa skyggelulde Steder, hvor den naaer 

 eii storre og frodigere Væxt. Den paa torre Enge almin- 

 deligen voxendeForni er altid spædcre, knap eeuFodhoi, 

 medens den christiansandske naaer en Holde af 2 — 3 Fod. 

 Jeg er saa meget mere tilboielig til at ansee den for blot 

 Varietet, da det forekommer mig, at de af Iteichenbach 

 udhævede Distinctloner ei ere skarpe nok, eller i Harmonie 

 med de af andre Forfattere opstillede Kjendemærker paa 

 L. pratensis. Hvad for det forste Slyngetraadene betræf- 

 fer, saa siger Linné selv i Fl. svec. "cinkis diphyllis simp- 

 licissimis" Smith siger i Engelsk Flora 3 p. 276: "Ten- 

 drils fo7^ the most part simple, someti7nes devided" 

 Gand in i Fl. Heiv. 4 p. 401 siger: "czrrko modo simplici, 

 modo 2 — Z fur eat 0." "cirrhis 2 phyllts composi- 

 tis" Spreng. Sjst. Veg. 3 p. 263. "Bladstilken ender sig 

 i en temmelig lang, de elt og meget sn oet Sltjngetraad, * 

 Hornem. Plantel. 3 Udg. p. 764. Overensstemmende med 

 disse Forfatternes forskjellige Anskuelser er min egen Er- 

 faring, da jeg har fundet Slyngetraadene hos den storre 

 og mindre Form meget variable. 



Hvad det andet aflleichenbach angivne Kjendemærke, 

 memlig Axelbladenes Form angaaer; da bemærkes, at Lin- 

 né i Fl. svec. p. 253 ved L. pratensis anforer: "Stipulæ 

 integerrimæ, hastatæ." Smith characteriserer dem : "une- 

 qvally arrow-shaped, taper-pointed." I Decandolles Prodro- 

 mus 2 p. 370 heder det: "stipulis sagittatis osatis foliolis 

 brevioribus" 



Det sidste aflleichenbach opstillede distinctive Mærke, 

 nemlig Frocnes forskjellige Farve hos de tvende Arter, 

 synes i og for sig for ubetydeligt, til derpaa at grunde 

 nogen specifik Forskjel. Desuden ere ei heller alle For- 



