78 P. Stuwitz. 



over i Nuancer af Brunt og Graat. Fra Gjælleaabningeii 

 gaaer et i Kanterne bolget Baand i to til tre dybe Slyng- 

 ninger frem over Ryggen, derpaa imeilem Folehornene 

 og udbreder sig foran disse ned mod Kappens Rand, 

 hvor Farven bliver mere smudsig brunviolet ; paa Ryggen 

 gaae fra dette Baand flere mindre i Slyngninger ned over 

 Kappens Sider, hvor deudbrede sig alt mere og mere, og lobe 

 endelig sammen, idet de nærme sig Randen. Knnderne 

 ere i Almindelighed lysere end Grimden, hvorpaa de sid- 

 de, i de morkere violette Baand ere enkelte af dem svovl- 

 gule. De overste Folehorn ere okergule. Gjællerne ere 

 skjont violblaae. Kappens underste Flade er okerguul 

 med svage Skygger af Violet ved Randen. Foden, Mun- 

 den og de ved samme siddende Folehorn ere okergule. 

 Dyrets Farvepragt taber sig, naar det har ligget nogeii 

 Tid i Spiritus. 



Saalænge jeg havde Anledning til at observere Dyret, 

 bevægede det sig meget langsomt. Under Hvilen hæfte- 

 de det sig meget fast ti! Glasskarret i hvilket jeg observe- 

 rede det. Ved mine Forsog paa at bringe det ud af dets 

 Stilling, tråk det Folderne i Fodens Rand alt mere og 

 mere sammen, og gav Foden derved en alt dybere og 

 dybere Concavitet. Ved Irritationer tråk det de overste 

 Folehorn tilbage i Hullerne i Kappen, hvor de skjultes 

 i det Hullerne lukkede sig. Gjællerne tråk det vel ogsaa 

 tilbage, men Hullet i Kappen forblev dog aabent, saa at 

 Gjællegrenenes yderste Spidser fremdeles stode i umid- 

 delbar Berorelse med Våndet. 



leg fandt denne Doris i luni Maaned ved Oen As- 

 mal, paa 10 til 15 Favne dyb Klippebund, hvor Delesse- 

 ria sangninea syntes at være meget hyppig. 



