86 B. M. Keilhatt 



Det strakte sig fra Osterdalen gjenneta Soloer, 

 Hedemarken, Toten, Valders, Ringerige, ovre 

 og nedre Romerige, samt ned Igjennem hele Lan- 

 det til Bohus, saa at det i Nord og Syd ytrede 

 sig paa en Længde af over 40 Mile. I Ost og 

 Vest fornam man det næsten ligesaa langt, nem- 

 lig fra de svenske Grændseprovindser lige til 

 Lindesnæs, og endda kan det vel have havt ea 

 endnii storre Udstrækning haade i Længdea og 

 Breden, men sikkre Efterretninger fra fjernere 

 Egne vare ikke indlobne, siger Escholt. Forst 

 hortes Bulder og en dundrende Lyd lig Torden, 

 derpaa fornam man, at Husene rystede, og at 

 Mobler "ligesom danzede og skelfFuede." "Oe 

 hafFuer samme JordskelfF været saa stærk og kraf- 

 tig, at det haffuer end oe rystet Oerne i Haffuet, 

 oe Holmene i ferske Soer, oe paa Våndet gifFuet 

 dem en stor Forskreckelse, som hafFuer faret 

 derpaa; Formedelst den store Concussion oe skelf- 

 fuen, som de halFue, besynderlig her, seet baade 

 paa hine store Hollandske oe Engelske Skibe, saa 

 CC paa andre Jagter, oe smaa Baade." Dog gjor- 

 de det ingen merkelig Skade, hverken paa Huse 

 eller andre Bygninger. 



JordskelfF som her udi Norge, skeede mesten ofuer alt, Syn- 

 denfjelds, den 24 Aprilis udi nærværende Aar, 1657* Sampt 

 Physiske, Historiske og Theologiske fundament oe grunde- 

 lig Beretning, om JordskellFa Aarsager oe Betydninger. For- 

 fattet ved Michel Pederstin Escholt Aggersh» T. Prentet i 

 Christiania hos Mickel Tomeson, Aar 1657. 



