94 B. M. Keilhau. 



hoit i Veiret som en Fontaine, og eii blaa Damp 

 stige som en Pyramide hoit op i Luften, hvil- 

 ken Damp antændte deres Seil og fordetmeste 

 forbrændte det, o. s. v. *) Ved Skien og Laur- 

 Tig samt i Tellemarken viste ogsaa Våndene (ved 

 de forste Steder Saltsoen?) sig urolige, ja selv i 

 Fæmundsoen fornam man overordentlige Bevæ- 

 geiser. 



1758. 

 Jordsjælv i Lapland (v. Hoff, 1. c, IF, P. 404). 



*) Man kan ikke vente andet, end at Beretningeme om en saa 

 overordentlig Begiveiihed som dette Jordskjælv, ere blevne 

 udsmykkede og overdrevne. At imidlertid virkelijg et Slags 

 Eruption dengang kan have fundet Sted i Tyrifjorden, 

 hvoraf Holsfjorden er en Arm, vil slet ikke forekomme 

 usands^nligt , naar man veed, at noget Lignende dersteds 

 af og til skeer uden nogen saa overordentlig Anledning. Et 

 godt Stykke udenfor Skjærdals-Elvens Munding er et Sted 

 paa Tyrifjorden, hvor en Vandsoile oftere har været seet at 

 fremstige til en betydelig Hoide, uden at nogen Aarsag kan 

 angives til dette besynderlige Phænomen» Et meget agt- 

 værdigt Vidne har forsikkret mig, at han maatte antage 

 Colonnens Holde til to Favne, at den forekom ham af en 

 Mands Tykkelse , og at Våndet vedblev at stige saaledes i 

 en Tid af omtrent 5 Minuter» Skeer Udbrudet om Vinte- 

 ren, saa opbrydes Isen, som man ellers der kjorer over. Bun- 

 den af Soen er paa Stedet belagt med Saugspaan, som komme 

 ud med Skjærdals-Elven ; Dybet var i forrige Sommer (1834) 

 omtrent 5 FaVne» Efter en om Vinteren foregaaet Eruption 

 fandt man opkastede Rodder og Træstumper tilligemed de 

 losrevne lisstykker liggende omkring Hullet i Isen, hvilken 

 havde en Tykkelse af syv Tommer. En Notits, der for nogle 

 Aar siden har Tæret indfort i et af vore oifentlige Blade om 

 denne Natarmerkværdighed, har jeg ikke kaniiet gjenfinde. 



