13£ B. M. Keilhau 



Observationer 189, 5 Par. Fod over Havet. For at er- 

 holde Veifyld har man gjennemgravet den mindst til 20 

 Fods Dyb, og Skalterne ere ikkun bedækkcde med nogle 

 Tommer Plantejord. Muslingerne ligge i Almindelighed 

 næsten horizontalt, paa den flade Side, alene indhyllede 

 i et Gruus af sonderknusede Skaller. Den storste Mængde 

 af dem tilhorer Arterne Mytilus edwlis (den bekjendte 

 spiselige Musling med blaa Skaller), Saxicava pholadis, 

 Mya truncata, Balanus tintiiinabulum og Balanus sulcatus. 

 Smaa Serpulæ og Balani ere ofte fæstede paa Skjællene. 



Brongniart besogte disse Steder i 1824, og beretter 

 i denne Anledning Folgende (Tableau des terrains etc, 

 P. 83): Ved at betragte disse Hobe af Conchylier, som 

 synes saa nye, som ikke kunne antages at have under- 

 gaaet nogen voldsom Transport, og som synes at have 

 levet om ikke netop der, hvor de findes, saa dog i Havet, 

 som omgav de Steder, hvor Soens Beveegelser have anho- 

 bet dem, formodede jeg, at jeg paa de omgivende Gneis- 

 Klipper endnu skulde gjenkjende Spor efter Havets Op- 

 hold, og der maaskee linde nogle af Sodyrenes Levnin- 

 ger fastsiddende. Jeg antog, at disse SpOr ikke burde 

 soges paa Klippernes fremspringende Partier, som siden 

 tredive eller fyrgetyve Sekler (?) havde været udsatte 

 for de atmosphæriske Paavirkninger o. s. v. , men at jeg 

 burde soge dem under udstaaende Dele og i Huulheder, 

 som havde kunnet beskytte disse gamle og kostelige Re- 

 ster mod destruerende Agentier. Det var da under Gneis- 

 Klipperne, at jeg sogte, og snart fandt jeg, under selve 

 Toppen af Hjergkulien, altsaa lidt ovenfor Musling- 



