om Jordskjælv i Norge. l5l 



grundigste Phjsikere have opgivet domie Forklariiigs- 

 in^ade. Iagtta;;e!ser, som man hist og her vil have gjort, 

 og som skulle? iyde heu paa et Sammenhæng meUera elec- 

 triske Pliænomener i Atmosphæren og Jordskjælv, syues 

 enten at beroe paa Feiltagelser eller Fordom, eller ere 

 idetraindste langtfra tilstrækkeligeu bekræftede, for der- 

 fra at kunne slutte til dette Samraenliæng. 



Da man senere opdagede den merkværdige galvani- 

 ske Proces, troede flere Naturforskere i denne at fiude 

 en Stotte for Jordskjælvenes electriske Theorie. Imidler- 

 tid sjnes heller ikke Galvanismen at afgive klare Fore- 

 stillinger, naar man vil opstille den alene som dette Phæ- 

 nomens Grundaarsag *). Qanske vist befandt de Gamle 

 sig med deres dunkle Antydninger og Formodninger paa 

 den rigtige Vei til at finde idetmindste den nærmeste 

 Aarsag til Jordskjælvene, og ikkun Ufuldkommenheden af 

 deres Kundskab om de Stoffe, som ere virksomme i Jor- 



*) I Verkets «die Deel, som er udkommen 1834, modificerer 

 Forfatteren det her Ytrede og siger, at naar raan iftilge de 

 nyere Anskuelser af Electriciteten kun betragter den som 

 en eiendommelig Virkningsmaade af Naturens almindelige 

 Chemismus eller megetniere som et vist Trin deraf, eller 

 som Productet af en vis Virkning af denn^ et Heelt dan- 

 nende Virksomlied af Naturkræfterne, af hvilken ogsaa Gal- 

 vanismen kun er en eiendommelig med Electriciteten iden- 

 tisk Ytring , — saa maa man vistnok under en saadan An- 

 skuelse antage en Forbindelse mellem de electriske , saavel- 

 som mellem de ma,gnetiske Særsyn og Jordskjælvenes og 

 Vulkanernes Phænomeuer; men derhos kan man fremdeles 

 ikke sige, at Electriciteten er Jordslcjælvenes og Vulkaner- 

 nes Aarsag; men kun, at begge Phænomener maae ansees 

 som indbyrdes i Forbindelse staaende Producter af hiin 

 almindelige Chemismus. 



