om Jordskjælv i Norg^. 153 



Det er vistnok miiligt, at galvaniske Virknhiger i Jor- 

 dens Indre kunne være et af de Midler, som opvække Proces- 

 sen. Men fortiden er vor Kundskab om Jordens Indre for 

 mangelagtig til, at vi allerede skulde kunne tænke at erholde 

 nogen tydelig Forestilling om den Maade, hvorpaa den 

 galvaniske Virksomhed egentlig kan virke som en fjernere 

 Aarsag til Jordskjælvene. Vi lobe derved Fare for, deels 

 at opstille blotte vage Hypotheser, deels at forfalde til 

 ligesaa feilagtige som grove Forestillinger. For det Forste, 

 lægger Forf. til, er det vel derfor raadeligst, ikkun omhyg- 

 geligen at efterforske den nærmeste Aarsag, nemlig Virk- 

 ningen af de Gasarter, som just vise sig virksomme ved 

 Jordskjælvene og Vulkanerne, nbie at iagttage og forfolge 

 deres Oprindelses-Steder og den Vei, som deres Virksom- 

 hed tager, og derved forst at bygge sig faste Trin, paa 

 hvilke Lys lidt efter lidt kan bringes ind i ået dybe 

 Miirke, som endnu skjuler den fjernere Grundaarsag. 



Af det, som Hr. v. HoiF senere har skrevet, seer 

 man, at han ikke har forandret den her fremsatte lioved- 

 idee om Jordskjælvenes nærmeste Aarsag, men at han ik- 

 kun udieder denne Aarsag af andre Forholde i Jordens 

 Indre, end de ved Vulkaoernes og Jordskjælvenes Theo- 

 rie forhen forudsalte. Medens dengang Oxydations- og 

 Decompositions-Proeesser foregaaende dybt i Jordens In- 

 dre paa Overfladen af metailiske Masser navnligen af Svovi- 

 kise, antoges som Aarsager til en, paa visse Steder og 

 temporairt, udviklet Hede saavelsom til Frembringelsen af 

 de elastiske Fluida, saa synes ogsaa denne Forfatter nu 

 ganske at dele den atter opkorane og fortiden vel meer 

 end nogensinde yndede Mening, at hele Jordkloden med 

 Undtagelse af den ydre Skorpe er at betragte som en i 



