om Jordsrkjælv i IVorge. 159 



ere opvakte i den underjordiske Luft. (Forf. har tidli- 

 gere sogt at vise, at der indenfor Jordskorpen gives en 

 overordentlig Qvantitet Luft, og at denne "underjordiske 

 Atmospliære" i Masse maaskee ikke giver efter for deu 

 overjordiske). I den overjordiske Luft iagttage vi, at der 

 ved Processer, hvis Aarsag endnu ikke er os fuldkommen be- 

 kjendt, skee Rystelser, som vi fornemme som en vis Larm, 

 saasom ved Uveir, Storme o. s. v.; den lignende under- 

 jordiske Larm stammer da vel fra Rystelser, som have 

 analoge Processer til Aarsag. 



Er den atmosphæriske bevægede eller svingende 

 Luft indsluttet i et fast Legeme, som t. Ex. i en Grgel- 

 pibe, saa meddeler den dette sin skjælvende, svingende 

 Bevægelse, saa at det faste Legeme selv kommer til at 

 hæve og selv toner med. Kommer den imderjordiske, 

 stedse af et fast Legeme indsluttede Luft ved nogensora- 

 helst iProces i en svingende eller zittrende Bevægelse, saa 

 vil denne ogsaa meddele sig til den omgivende faste Masse, 

 som derved turde komme i bævende eller svingende Be- 

 vægelse, hvilken forplanter sig videre med aftagende In- 

 tensitet. — — Ved dette Raisonneraent forbereder For- 

 fatteren Fremsættelsen af sin Anskuelse, som er: at den 

 underjordiske Atmosphære, især i de overste Skikter Og i 

 de yngste Formationer, strogviis fra Tid til Tid kommer 

 ud af sin Ligevægt, og lider Rystelser, ligesom Contrac- 

 tioner og Expansioner, hvoraf Lydbolger opstaae og bringe 

 den omgivende Jordmasse, i Lighed med en Resonnants- 

 bund, til ogsaa at skjælve med , og at derved Jordskjælv 

 frembringes. — Den samme Theorie anvender Hr. Ke- 

 ferstein paa Havets og ferske Vandes Rystelser, som vel 

 undertiden, men formeentlig ikke altid falde sammen med 



