162 B, M. Keilhau 



4. Selve Jordskjælvets Udbrud bliver ikke sjeldéi^ 

 ledsaget af liæftige Storme, men næsteh altid af en un- 

 derjordisk Larm, hvilken man kan betragte som selve Ud- 

 brud dets Begyndelse. Det egentlige Kjendemerke er Jor- 

 dens Rystelse, hvilken deels bestaaer i horizontale, bol- 

 geformige Oscillationer, deels i opadvirkende Stod, deels 

 i hid og did gaaendé Bevægelser. Aldrig vedvarer Ry- 

 stelsen længe og uafbrudt; den er forbi 1 nogle Secuur 

 der, i det Holeste i nogle Minuter. I yderst sjeldne Til- 

 fælde vil man have seet Ild bryde ud af Jorden, eller et 

 Phænomen ligt Lynild. 



5. Særegne Phænomener efter et Jordskjælv kjeh- 

 der man ikke, foruden de umiddelbare Folger af den 

 iidelæggende Virkning selv; dog synes mange Jordskjælv 

 at have Indflydelse paa Luftens electriske Tilstand. For- 

 detmeste folge flere Jordskjælv efter hinanden. 



Med Hensyn til det forste af disse Hr. Kries's Re- 

 sultater bor det anmerkes, at de særdeles hyppige Jord- 

 skjælv i Chili, ifolge Efterretninger af Lambert og Pop- 

 ping, synes næsten blot at indtræffe i Maanederne fra 

 November til April, især ved Regntidens Begyndelse og 

 Ende. Men ellers, mener Keferstein (Naturg., II, P. 158), 

 turde det være rigtigt, at man endnu ikke kjender be- 

 stemte ydre Forholde, under hvilke Jordskjælvene frem- 

 kaldes *). Hvad det dernæst anfiirte Resultat angaaer, 

 da er det vel unægtéligt, at visse Ugne fortrinligviis hjem- 

 soges af Jordskjælv; men den af denne lagttagelse ud- 



*) Ganske nylig læste man i de offentlige Blade, at en Na- 

 turkyndig troede at have funket, at Vulkanernes storste 

 Ldbriul finde Sted mod Nymaanc eller Fuldmaane. 



