164 B. M. Keilhan 



mosphærens Tilstand. Ikkedestomindre siger Keferstein 

 i det tidtanforte nye Verk: "om end ikke ved enhver 

 liden Jordrystelse en atmosphærisk Forandring bliver 

 kjendelig, saa er denne dog næstén bestandig at raerke 

 ved stærkere Jordskjælv, da gjerne Storme og Uveir vise 

 sig. Dyrene hyppig iforveien blive urolige og selv Men- 

 neskene fole en vis Beklemthed som for Tordenveir." 

 Mange, som tilstaae, at Regn, lysende Meteorer o. s. v., 

 folge med Jordskjælv, men ikke indromme nogen directe 

 Forbindelse mellem disse og forskjellige Proces&er i At- 

 mosphæren, synes ofte at være meget uheldige i Fark lå- 

 ringen af saadanne Phænoraener, som de betragte som 

 blot middelbare Folger af Jordrystelserne ; hidlien horer 

 det t. Ex., naar de mene, at de under Jordskjælv oftere 

 iagttagede electriske Phænomener kunne være fremkomne 

 ved store Steenmassers Bevægelse og Rivning mod hinan- 

 den. — Ved at handle ora Jordskjælvenes Forbindelse 

 med Forandringer i Atmosphæren, bemerker Keferstein 

 endvidere : "Næsten synes det, at hæftige Jordskjælv have 

 været hyppigere i forrige Tider end nu, og at visse Epi- 

 demier, som vare hoist fordærvelige for Menneskene, 

 have staaet i en vis Connex med Jordskjælvene. Ora 

 ogsaa den nyeste Epidemie i de sidstforlobne Aar (Cho- 

 lera), som vistnok ikke var saa odelæggende som mangen 

 tidligere, ikke skulde staae i nogen directe Forbindelse 

 med Jordskjælv, saa er alligevel hiin ofte udtalte Paa- 

 stand maaskee ikke ganske at bortvise." 



To ganske tilforladelige og meget vigtige Resultater 

 af lagttagelserne over Jordskjælv ere endnu at tillægge. 

 Det forste er, at selv svagere Jordskjælv kunne vise en 

 betydelig Indflydelse paa Magnetnaalen , og det andet, at 



