184 B. M, Keilhau 



Bergbygning i den mod Syd herfra liggende Ega, hvor 

 de samme Bildninger fremtrede, I Orneii faudt vi Unio 

 pictonini, Paludina irapura o. s. v. Paa Hoiden gjorde 

 Hr. Deslongchamps endnu opmerksom paa en paa Sandste- 

 nens temmelig steile Udgaaender horizontalt leiet Flots- 

 bildning, som i sin Sammensætning ligner Calcaire å Fo- 

 lypiers, men rimeligviis tilhorer Lias-Formationen. 



Vi kom over Notredarøe de Laize (Graavakke og 

 Marmor) og St. Laurent (Overgangs-Gonglomerat) til Brud- 

 dene ved les Moiitiers og Croisilles. De sidste befinde 

 sig i de ovre Lias-Lag (Bane de roe); de forstnævnte ere 

 afsynkede i den lavere Oolith, saa heder det idetmindste 

 i Beretningen ora det geologiske Selskabs Excursioner 

 hersteds i 1832. Hr. Deslongchamps havde dog nogle Tvivi 

 i denne Henseende: omtrent i Midten af Lagfolgen seer 

 man vistnok den ikke problematiske Bane sableux (her 

 egentlig to Lag, et ovre med meget faa Fossilier, og et 

 deninderliggende med den store Forstenings-Rigdom); men 

 som dennes nærmeste Liggende folger et Skiktsystem af 

 Kalk og Mergel, hvilket af Arbeiderne kaldes la Maliere, 

 og som endnu turde behove nbiere at studeres, og umid- 

 delbar over Bane sableux seer man en hvid Kalksteen, 

 der af Nogle holdes for parallel med Caens-Stenen. Jeg 

 samlede og kjobte her en Mængde særdeles vel vedlige- 

 holdte Forsteninger (3 til 400 Stykker), og selv DHr. D. 

 Dg T., som dog saa ofte havde besogt disse Steder, er- 

 holdt flere for dem nye Arter. Vi vare reiste fra Caen 

 Kl. 5 om Morgenen; en ogsaaher ualmindelig Hede havde 

 hersket hele Dagen ; vi vare derfor ikke lidet medtagne, da 

 vi om Aftenen Kl. 10^ kom tilbage til Staden. 



