210 H. C. Str5m 



Zone i den samme Breddegrad fra Bepart. de Meurthe i 

 det nordligere Frankrige, til Gallizien i Polen, og kun i Eng- 

 land at svinge sig op til en noget nordligere Brede. 

 Skotland, Belglen, det nordlige Tydskland, som Skandina-- 

 vien, fremviser kun i de sydligste Egne enkelte Spor der- 

 af. Saavidt vides, er det samme Forhold ogsaa udtalt i 

 de ovrige Jordens Lande. 



Steenkulsnedlagene folge omtrent i det Hele den 

 samme Parallele; men som de antages at være et ældre 

 Leed af Mineraliernes Række, saaledes gaaer deres Dan- 

 nelse ogsaa længere mod Nord, i det de findes i Skotland, 

 og de sidste Spor af den egentlige meest udbredte Steen- 

 kulformation i Skaane *). 



Overhovedct synes det saaledes i det Enkelte at kunne 

 forfolges, som siden noget noiere skal betragtes, at de 

 ældste af de yngre Formationer have dannet sig til den 

 holeste nordlige Brede. 



En vigtig Gjenstand, og som hermed staaer i noieste 

 Forbindelse, er de varme, og langt flere forskjellige Be- 

 standdele indeholdende mineralske Kilder. De danne en 

 fortsat Zone gjennem det mellemste Frankrige, Tydskland, 

 Ungarn og Asien , og de nordligst bekjendte ere her og- 

 saa i England. De varme Kilder paa Island, som vel skylde 

 Vulkanismen deres Oprindelse, kunne vel uden nogen Vil- 



*) Dog niaa herved bemærkes, at ikke alene de Formationer af 

 Steenkul, som synes at staae i Forbindelse med Wernera 

 Flotstrap, som paa Færoerne, Island og Gronland, herfra 

 gjore en Undtagelse ; men ogsaa de, skjondt lidet betydende 

 SteenkohiedlagpaaBeeren-Eiland, mellem Nordcap og Spidt- 

 bergen. 



