216 H. C. St r om 



oversættende Gange liar stodt paa tilfæidige Fuud af rige 

 SolTcrtser *). 



Af Metalstenene har maii hidtil forgjæves sogt Spor 

 af den mærkværdige Titisteeii i Skandinavien som i de 

 ovrige mere polare Lande, uagtet saavel Bergarternes Lig- 

 hed som den Confiict af Urskiferen med Graniten, hvilken 

 i Cornvall, som i Sachsen og Bohmen, synes at være et 

 betingende Forhold for dens Dannelse, paa flere StederJ 

 saavel sondenfjelds, som i Opdal og Qvikne, og i Sings- 

 aås i Guldalen, synes derom at kunne give nogen rimelig 

 Formodning. Dens fleste Findesteder, som Banca, Sjam, 

 Sumatra, China, Brasilien, Mejico, hore til de æqvatori- 

 ale Egne. Ligeledes hore Dioptasen, som dog formedelst 

 sit isolerede Forekommende neppe her bor anfores, den 

 rode Kobbererts, som i det sydlige Siberien, det sydlige 

 Frankrige, paa Cuba danner en vigtig Gjenstand for Tech- 

 niken, Uraniten, Volfram, Scheelkalken, de for Jernpro?- 

 duktionen i mange Egne saa vigtige Bruunjernstene, de 

 rode Jernstene, Leerjernstenene, samt Jernspathen, enten 

 ganske eller et enkelt Findested, som Fæhn i Norge, Spor 

 af Schelerts i Sverige, Antydning af Riidkobbererts i den 

 paa en Gang af losere og haardere Leer med Zeolith 

 drevne Prinds Frederiks Grube ved Aardal, og alle, foruden 

 den rode Jernsteen ved Fæhn, saavidt de ere af nogen 

 technisk Betydning, til de mere sydlige Lande. 



Under mit Ophold i Arendal gjentagne Gang-e for 30 Aar 

 tilbage fandt jeg ved den nu gjenrasede Morefjær Grube i 

 Næskiilen meget vakkre Analeimer, samt vel tydelig men Il- 

 det uddannet Prehnit fra en meget los Gan gl) ildn ing, som 

 man paa et Stedi JernBteenleiet havde overfaret. NæsteAar 

 var intet Spor deraf mere at finde. 



