220 H. C. Strom 



tagelsen næsten som et Specimen i Tore Samlinger *), me- 

 dens man gjennem store Strækninger i England, Frank- 

 rige, Tydskland o. fl. Lande kun finder enkelte Klipper 

 og Punkter i brattere Dale og Skaar i samme Grad anskue- 

 iige, giver vel ogsaa mere Vægt til Gjenstanden for denne 

 Undersogelse, endskjondt de forstnaevnte Egne endnu for 

 en stor Deel kun som i et snarere Forbigaaende ere be- 

 reiste. I det Hele ere dog og de Lande i vor Verdensdeel, 

 der ligge inden for den 40de og 70de Grad nordlig Bredde, 

 den ved geologiske lagttagelser noiest og ene noget noiore 

 bekjeudte. Men hvilke udbredte Strækninger ere ikke 

 endnu i de æqvatoriale Egne tilbage, om hvilke vi enten 

 kun have en mere generel geologisk Kundskab, eller hvil- 

 ke vi nu forst kunne begynde at haabe at lære Tioi- 

 ere at kjeude. 



Fortsættes nu denne Betragtning ved en Sammenlig- 

 ning af de forskjellige Lokaliteter af de Mineralier, som 

 have et mere udbredt Forekommende, saa synes det, som 

 vi finde det af Hausmann i dette Hensyn udtalte forhen 

 ommeldte Forhold, som et de enkelte Mineralier i Almin- 

 delighed gjennemgaaende særdeles Udtryk af den her i et 

 videre Omfang undersogte Combination, ikke utydelig be- 



•) Det maatte tillades mig, især naar en mere directe Commu- 

 nication aabnedes med Britannien, at opmuntre yngre Geolo- 

 ger ogsaa fra dette Land til især at bestige de ovennævnte 

 Egne ; da derved sikkert en fuldkomnere AnskueUe især af 

 Urfjeldenes (dette Navn tor maaskee endnu tillades) Dan- 

 nelse meget vilde befordres, og de generaliserede Forestil- 

 linger ora Eruptioner, Skiktestyrtning o. fl. dl. neppe vilde 

 tillades at vinde Rum hos den naturtroe Betragtning. 



