Mineraliernes Climatologie. 223 



som iidgjore betydeligere Leetl af den faste Jord. Saa- 

 ledes finde vi hos Feldspathen i vore Fjelde kun svage 

 Spor af den Uddannelse, som charakteriserer de storre 

 Krystaller af Adular fra de Schweitser-Alper. Denne, den 

 saakaldte glasige Feld.^path, lisspathen fra Vesuv og Adu- 

 laren fra Ceylon (Maanesteen) betegne vel her de hole- 

 ste Trin. De skjonneste Bergkrystaldruser fra os (Kongs- 

 berg) maae dog staae tilbagefor de fra Dauphiné, Schweits 

 og Amerika. Vor Epidot, skjondt i de stiirste Krystaller, 

 har dog ikke den Gjennemsigtighed, som de fra Dauphi- 

 né og Piemont. Samme Forhold viser Augitens forskjel- 

 lige Afændringer mod de fra Bohmen og Rhinen, samt 

 Diopsiden fra Piemont. 



Blandt den folgende Orden fremviser især Apatitens 

 forskjellige Lokaliteter en saadan Række af forskjellige 

 Uddannelsestrin. En Række af de bedste Specimina af 

 vores, de svage Spor af den lazurblaae fra Konrud ikke 

 undtagen, staae dog ikke paa det Trin, hverken i Former- 

 nes Bestemthed, Farve eller Gjennemsigtighed, som den 

 fra Sachsen eller Schweitz, og denne raaa igjen vige for 

 Werner's Spargelsteen fra Spanien. Saaledes ogsaa af en 

 anden Række Sphenen fra Arendal, skjondt i storre Kry- 

 staller mod den fra Egnen ved Rhinen og Schweitz. 



Ved den stiirste Deel af Sulfureterne og de gedigne 

 Metaller, synes et saadant Forhold langt mindre at være 

 udtrykt. Et Maal for saadan en Sammenligning savnes 

 vel hos dem ved deres Impermeabilitet for Lyset; men de- 

 res hele Individualitet, som deres chemiske Coraplex, sy- 

 nes desuden ogsaa at være mere constant, saa at deres 

 Eiendoramelighed mindre kan omhylles, fordunkles og mo- 

 difieeres, om ei næsten tilintetgjores ved fremmede, deres 



