Mineralieriics Climatologie. 225 



ren og Kalksteneii med Forstcninger og dens mærkvær- 

 dige Gange. Men Graavakken folger endnii til en meget 

 storre Iloide flere 31iil op ad Gudbrandsdalen. — *) 



Men dette utvivlsorame almindelige stigende Niveau 

 af de ældre eller aftagende af de yngre Formationer giver 

 intet Resultat for det Problem, hvilket vi her have for 

 Oine. Thi det fordrer forst mere almindelige og omfat- 

 tende Data for, at denne relative Hoide af de enkelte For- 

 mationer igjen viser sig relativ forskjellig under forskjel- 

 lige Bredder og Climater. 



Af de derhen horende lagttagelser har jeg i den fo- 

 regaaende, skjondt især oryktognostiske, Betragtning af de 



*) At dens Skiktning her falder mod og tilsyneladende under 

 de hoiere Urfjelde har allerede v. Buch gjort opmærksoin 

 paa. Kunde man tænke stg Graavakken tildeels opstaaet ved 

 en Metamorfose af Urfjeldene, under det den dog har be- 

 holdt sin oprindellge Skiktnings Charakter, da vildc dette 

 Forhold ikke længere blive noget abnormt Problem at lose. 

 En Bemærkning saavel af denne hoitfortjente Naturforsker, 

 som af Hausmann, at den udstrakte Granit-Sienitformation 

 i det sydlige Norge skulde have Overgan gskalken og Ski- 

 fere» til Basis , og Underlag, — som paa nogle Steder en- 

 kelte udvortesFhænoraener kunde give nogen Anledning til, — 

 maa vel paa det hestemteste modsigesved en almindeligere 

 noiere Undersogelse, saa meget mere, som man ved herg- 

 mandske Erfaringer ved Jarlsberg - Værk har fundet Gra- 

 niten at Tære den underliggende Bergart, som mange Ste- 

 der er at see, skjondt de ere fundne paa Grændserne at 

 gribe ind i hinanden, — som især fremstillet af Keilhau,— ' 

 men endskjondt Graaitens Overleining ogsaa er modsagt af 

 denne Naturforskers noiere Undersogelse, saa finder man dog 

 endnu hiin Formening, som et Factum, at spille en betyde- 

 lig Rolle i de nyeste geologiske Combinationer. 



