Mineralieviies Climatdogie. 20 



3486, Her. de Villefosse -— 3316. v. Oes/eld^. laden denne 

 Omkreds findes en mangfoldigere Afvexling af de forskjel- 

 lige Epochers Hored-Formationer fra Urskiferen, skjondt 

 denne er særdeles tilbagetrængt, og Graniten overveiende, — 

 til Kri de dannelsen. Naar vi abstrahere fra Forestillingen 

 om Granitens Dannelse ved Eruption, som vi vel troe i 

 det Hele med god Foie at turde vove, saa maa« vi med 

 de fleste Geognoster an^ee nngen vulkansk Action i dette 

 Fjeld i Ovrigt neppe at vise sig me4 hlot tvivlsomme Spor, 

 og saaledes ogsaa tænke de forskjellige Formationer her 

 at forekomme i røindste Grad forstyrrede fra deres, op- 

 rindelige relative Leiningsforholde. 



Naar man da gjennemskuer den generelle Sammen- 

 stilling af Hoider og Bergarter, som man ogsaa hi dtU neppe 

 har i denne fuldstændige Række ved nogen anden Fjeld- 

 strækning *), saa sees Graniten med Leerskiferen at ind- 

 tage de storste Hoider fra noget over 2000 Fod;. dernæst 

 kommer Graavakken og Porfyren (2184 — 2058 Fod), Over^ 

 gangskalk med Graavakke 1422, Zechstenen (nogle Geog- 

 nosters Alpekalk) naaer til 1302 og 900; det rode Lig?- 

 gende 1302—780 Fod; Qvadersandstenen 752 Fod; Mn- 

 skelkalken 746—420; den spettede Sandsteen 600—529; 

 og Kridtet ved Hannover i noget laengere Frastand til 240 

 Fods Heide. 



Naar man^ nu skuer hen til ikke alene de generelle 

 Forandringer af Fjeldenes udvortes Form i Tidens Lob, 

 men til den mere specielle relative mellem deres forskjel- 

 lige Dele og de særskildte Formationer, og den Conflict 



•) KefeiTgt^in, Deutschland^ 6ter Bd. Stes Heft. 



