260 B. M. Keilhau 



4, Brostad-Gruhe eller Invidia, Gamlegruhen ved Iiimdia. 

 i(W?5fle-Grube dersteds, 6rrfl&sZ«e-Gruberne og Utsde-QxvL- 

 ben. 



Sander ' Gruhenie. I Bjergarten, — almindelig Gneis 

 med nogle hornblenderige Skikter, faldende 50 — 70® mod 

 N. 3 J — 5retv., da dens Parallelmasser paa denne Localitet 

 endnu ere temmelig vredne og ikke saa regelmæssige som 

 længer i Ost, — har Quarts, især forekommende som Gan- 

 ge og Drummer, hovedsageligen dannet de ertsforende 

 Leiesteder. Til den "nye" Grube gaaer en Stoll ind i Ret- 

 ningen mod 0. N. O. (h. 5|r.), hvilken Retning ligeledes 

 er selve Grubens Strog; da man kan see, at Stollen har 

 været ansat paa Leiestedet, saa erfares altsaa heraf det 

 Sidstes Strog. Faldet har været omtrent 85® norflvestlig» 

 De Levninger af Leiestedet, som endnu vare forhaanden 

 i Stollen, bestode kun i nogle Quartsdrummer; i Gruben 

 syntes det at være aldeles udkilet, idetmindste var dette 

 Tilfældet i den ostre Smalside (Stoss) oppe ved Dagen. 

 Ealkspath har ledsaget Quartsen, som ikke har været dru- 

 sig, saaledes som man kunde vente sig Samme paa Gange. 

 Paa Bjerghalden fandtes i Quarts- og Kalkspath-Stykkerne 

 almindelig (hexaédrisk) Jernkiis og Kobberkiis, hvilke, til- 

 deels noget guldholdige, ogsaa alene have udgjort Ertser- 

 ne. — Den gamle Sandergrube ligger et kort Stykke videre 

 modOst(0.6|r. fra den saakaldte nye Grube); ef ter Driftens 

 Form at dbmme har dens Leiested neppe havt uogen betyde- 

 lig Udstrækning efter Stroget, men har været en stokformig 

 Gang. Ingen tilbagestaaende Deel af denne var at see vedGru- 

 ben, men paa Bjerghalden laae ligedanne Gangarter som ved 

 deu nye Grube j desuden bemerkedes lidt Chlorit og Spor 



