266 B. M. Keilhau 



23 August s. A. med tvende Bergarbeidere til Sander- 

 Sæter i Sander-Skov, hvor det angiviie Sted blev tåget i 

 Betragtning. Efter anstiilet Undersogelse faiidtes, da nogle 

 Huller vare iiidborede og sprærigte, og det deraf faldne 

 Tye iioie gjennemsogt, een Stuf, hvorudi en Druse var at 

 see med lidt tyndt Bladguld, hvilken Stuffe blev nedsendt 

 til Hoffet. Videre fandtes endeel Kiis-Stuffer, som Asses- 

 sor Poppe medbragte til Kongsberg til nærmere Prove* 

 Den ved denne Leilighed fundne Anviisning gav Anledning 

 til at belægge Stedet med Bjergarbeidere for Solvverkets 

 Regning, under en dertil beskikket Gesvorners Opsigt. An- 

 viisningerne i sig selv vare vel ikke rige, men da Malmen 

 fra Skjærperne ved Pukning og Slémning afgave Guldstov, 

 og der undertiden tillige fandtes Haandistene med meer 

 og mindre gedigent Guid, maatte dette Haab om det æd- 

 leste Metal ikke nundersogt forlades. Der blev derfor 

 sidst i Aarét 1758 befalet, at denne opdagede Guldkiis- 

 Gang skulde belægges og drives. Gangen blev da paa 

 det Sted, hvor Stuffen med det synlige Guid i var åntruf- 

 fet, afsynket til 7 Ltrs. Dybde, og 3 Ltr. derfra læn- 

 gere til Nord afsynket henved 17 Ltr, dybt; men ved 

 den dybeste Afsynkning blev Gangen paa begge Sider 

 uartet, og istedet for Gang slog den sig til et dodt og 

 raadent Baand, som kunde udhugges uden Minering, hvor- 

 for Gangens videre Undersogelse blev indstiliet i Aaret 

 1768." 



Ora Driften i Aarene 1766 — 68 siger Deichmann*) (som 

 skrev 177S): ^'1 Guld-Gruben blev i Aarene 1766, 67 og 



■) L. c. Pag. 116. 



