naturhistoriske Notitser ^91 



irriterer Dyrets Hud, boie Pedicellarierne i den nærmeste Ora- 

 kreds sig oieblikkelig mod det irriterede Sted ; 5) har ingen 

 Naturforsker kunnet paavise Pedicellariernes Forplantet- 

 sesmaade, enten den skeer ved Æg eller Skud, noget som 

 man dog med Lethed har kunnet komme til Kundskab om 

 ved Dyr af samme, ja af langt ringere Storrelse end disse. 

 Idet jeg af foranforte Grunde, hvortil om fornodent gjor- 

 des, endnu kunde foies flere, maa ansee Miillers Pedicel- 

 larier for Organer, der efter min Formening staae paa 

 Overgangen me!lem Tentakler og Pigge, eftersom de have 

 Noget af begges Structur, staaer tilbage at vise hvilken 

 Rolle de som saadanne have at udfore i^Soeborrens dy- 

 riske Oconomie. Denne Opgave vil jeg imidlertid ikke 

 indlade mig paa at lose ; og naar jeg derfor kalder dem 

 den udvendige Huds Respirationsorganer, da er dette 

 kuns hypothetisk, uagtet de Grunde, som kunde anfores 

 for denne Paastand^ ikke v ilde mangle Sandsynlighed. 



Foruden de af Muller i Zoologia danica beskrevne og 

 afbildede 3 Arter findes paa Echinus saæatilis endnu en 

 Qerde Form, som adskiller sig let ved sine smukt tande- 

 de Lapper, og kunde charakteriseres capitulo triloho^ lohia 

 dentatisy collo tereti æqvalibus. 



En femte Form, som Lamarck beskriver under Navn 

 af Pedicellaria rotifera^ rot am dentatam ref er ente, pedi- 

 cello nudo, synes mig tydelig at vise disse Organers Over- 

 gang til Tentakelformen. Foruden Artsmærket giver han 

 fdlgende korte Beskrivelse. 



Le pedicule, long de trois lignes^ raide et un peu dur, 

 sautient, å son eætremité, un plateau orbiculaire horizon- 

 tal, denteléy divisé en quatre lohes, ai/ant une ouverture 

 au centre. 



