natiirliistori.sk<^ \otitser. ^97 



«spiselig, og regiic den, ligesoai Uglen og Natteravnen, til 

 de saakalilte Troldfugle. 



Om Efterliosten og Vinteren skal Skarven (1'ormo- 

 dentlig den store, Carbo cormoranas, eller maaskee begge 

 Sorter) forekomme Iiyppig, paa hvilken Tid ogsaa Hav- 

 Sulen, Sula alba, men dog kun sjeldent, viser sig. 



Et interessant Skuespil iVerastillede sig for os, naar 

 vi om Aftenen vendte tilbage fra vore Excursioner, og 

 vare komne i Nærheden af Elvemundingen. Da Veiret i 

 Almindelighed om Dagen havde været stormende, var Soen 

 uagtet de stille Aftener dog i Opror, og da det aabne 

 Hav fra Sydvest her slaaer ind, reiste sig herlige Bolger, 

 som skummende og dronnende væltede sig ind paa den 

 lave Strandbred, medens det længere ude mod nogle 

 Smaaskj^r kastedes hoit i Luften som skinnende hvide 

 Skumstotter. 



Scenen oplivedes særdeles ved de tallose Sværme af 

 Terner, som under idelig Skrigen dreve deres livlige 

 Fiskejagt. Længe foreud vi vare ankomne til deres egent- 

 lige Jagtplads, saaé vi dem skaredis trække os forbi ti! 

 deres Hvilesteder, alle med en liden blank Sild i Næbbet, 

 hvilket forhindrede dem i at istemme deres sædvanlige 

 skarpe og ubehagelige Skrig, som nu forvandledes til en 

 dæmpet, ikke ubehagelig Floitelyd. Uagtet den Mængde, 

 vi havde seet trække os forbi, var alligevel Antallet afdem» 

 som endnu fiskede, saa stort, at de syntes at danne Skyer^ 

 der i en ubetydelig Hoide svævede over Bolgerne, og fra 

 hvilke de efter deres Bytte nedstyrtende Fugle lignede 

 store Sneflokke, der faldt ned fra Skylaget. Piudselig 

 horer man et gjenneratrængende Klageskrig, og nu veed 



man, at Ty v- Joen er tiktede, som med Pilens Fart anfal- 



I 



