naturhistoriske IVotitser. 305 



Tts, lige ved Veien, samt Festuca vwipara, Sangvisorha 

 vfficiiialis fulgte os hele Veien gjennem Dalerne og Jæ- 

 deren paa de torre Enge. Ved Svalestad og Hellands 

 Præstegaavd er Dalen smuk men ^ Miil derfra bliver Eg- 

 nen raa, vild og iifrugtbar. Erica tetraliæ og vulgaris, 

 Cornus suecica, Polygala vulgaris, Vaccinium uligmosum, 

 Arbuttis uva ur st., Myrica Gale, Salices og vantrevne Bir- 

 kebuske udgjore den sædvanlige Vegetation. Paa disse 

 ode Heder hiirer man kun Brokf uglenes og Spo vernes me- 

 lankolske Floiten, og Ravnens hæse Skrig Ved Svale- 

 stad saae vi i den forbiflydende Elv en Mængde Stokæn- 

 der. Imellem Moe og Ogne kom, da vi passerede forbi 

 en lille Kjernpyt, en Fiskand (Merg, merganser) flyvende 

 lige iniod vore Hunde, som ora den agtede at forsvare sit 

 lille Revier. Stærkt saaret ved min Ledsagers Skud, faldt 

 den ned paa Vandfladen, men i det Oieblik Hundene vilde 

 gribe den, dykkede den pludselig under, og kom ei mere 

 tilsyne, uagtet vi formedelst Kjernets ubetydelige Omfang 

 kunde oversee ethvert Punct, og vore Hunde svommede 

 om i alle Retninger. Formodentlig har den i Dodskam- 

 pen bidt sig fast i Stænglen paa en af de i Våndet vox- 

 ende Nymphæer. 



Jeg anforer dette Factum, hvis Sandhed den, der har 

 drevet Jagten efter Vandfugle, ikke sjelden har havt An- 

 ledning til at erfare, fordi det af Mange betvivles. 



Ved Ogne kommer man igjen ned mod Havet, og her 

 tager Jædderen sin Begyndelse, som paa den 6 Mile lange 

 Strækning herfra til Stavanger fremstiller sig for den Rei- 

 sendes Oie som en flad, eensformig, nogen og mork He- 

 destrækning, livori Gaardene, omgivne af deres Ågre og 

 Enge, ligne Oaser i en Orken. Det regn- og stormfulde 



