naturhistoriske Notitser. 311 



JDelpkinus Orca. Da vi vare komne over Bukkefjorden 

 «g roede igjennera Karmsund, forekom Carlo gracculusy 

 jo længere vi kom, desto hyppigere. Larus canus var 

 talrig paa de grundere Steder mellem Skjærene, men paa 

 de bratte Klippeafsatser tronede Larus glaucus Lin. i Mængde. 

 Disse 2 Maagearter ere hverandre saare lige med Hensyn 

 til Farven, men i Form, Flugt og Storrelse meget afvi- 

 gende. Om Larus fuscus og marinus gjelder det samme. 

 De 2 fbrstnævnte Arter ere lette at komme i Skud; de 2 

 «idste derimod temmelig forsigtige. 



Karmoen er en stor og frugtbar Oe, især dens nord- 

 lige Deel , som ndgjor Præstegjeldet Augvaldsnæs. Den 

 «r historisk mærkelig ; thi paa dette Sted boede den gamle 

 Haarfager i sin Alderdom; her stod et blodigt Slag mel- 

 lem Erik Blodoxes Sonner og den ædle Håkon Adelstens 

 Fostre. Stedet, hvor Slaget stod, ligger nærved Kirken og: 

 kaldes Blodmarken. En Mængde Gravhoie findes rundt: 

 omkring. Den gamle Kirke er en pragtfuld Ruin, mei^ 

 man tvivler paa, at den nogensinde har været fuldfort.. 

 Mod denne Ruin sees Nordens storste Bautasteen, den 

 «aakaldte Jomfru Marias Synaal, at læne sig, dog berorer 

 den ikke Muren, men har en stærk Heldning imod den,^ 

 I to Hoie ved Siden af Kirken siges Kong Augvald og 

 hans Koe at ligge begravne. Paa denne mærkværdige 

 Oe have de kostbare sorte Ræve været almindelige, og Be- 

 boerne der have i lang Tid vidst, at denne foregivne Art, 

 Cams argenteus {Cuvier), mgroargenteus iNUsson), blot er 

 en Yarietet af vor almindelige rode Ræv, og atKorsræven 

 danner Mellemledet i denne Variation. Ofte trælFer man 

 Æfter deres Sigende iblandt samme Kuld, baade sorte, rode 

 ©gKorsræve, hvilket stemmer fuldkommen overeens medde 



