32 



A. W. MALM, 



OM SPECIES. 



1). B alpina mysticetus. 



= Balcena mysticetus L., Fn. suec, Ed. 2: p. 16; Nilss. Fn., ed. 2, p. 642; Lilljeboeg. Öfversigt, pag. 

 107; Esche. och Rhdt, om nordhvalen; Gray Cat. ed. 2, p. 81; — Synopsis, p. 1. 



a). Stockholm, zool. Riksmuseum. Ett nästan komplett skelett från Grönland, jemte barder af samma 

 individ. Då epifyserna till och med å underarmbenen ej äro fastväxta, kan man sluta till, att individet varit 

 temligen ungt. Utaf detta vackra skelett fattas endast bäckenbenen och en och annan af falangerna, samt, så- 

 som jag förmodar, sista paret refben. Af brist på plats har detta skelett ej ännu kunnat uppsättas. Skelettets 

 totallängd, kranium inberäknadt, 14,000 m.m.; men häraf komma 5,160 m.m. på kranium, rakt mått från cond. 

 os. occ. till nosspetsen. 



Underkäkens totallängd, efter rundning, utvändigt, 5,360; höjd niidt på, rakt mått, 300. 



Vertebrornas antal är: 



Halsvertebror 7 (sammanväxta med hvarandra). 



%gg 13 



Ländkors 9 



Svans") 25 



= 54! (äfven den sista svanskotan finnes!) 

 Refbenen utgöras af 12 par; men å 13:de ryggkotans apofyser visar en ansvällning af ändstycket tyd- 

 ligt, att ett 13:de par funnits. Den första svanskotan har baktill på undre sidan en längsgående urgröpning, på 

 hvars sidor längst bak finnas ansvällningar för artikulation med proc. spin. inferiores. Utaf sådana finnas 12. 

 Ejerde ländkorskotan med sina lösa epifyser håller i längd undertill 195 m.m. 

 » » » » » » » i höjd framtill... 248 » 



» » » » » » » i bredd 295 » 



Det venstra skulderblanet är afbildadt å taflan 1, fig. 1 c. 



b). Stockholm, zool. Riksmuseum. Sjette svanskotan och ett skulderblad, det venstra, hvilka båda ben 

 antagligen hört till ett och samma individ, som varit något litet längre än N:o 1 a. Nämnda kota är nemligen 

 10 m.m. längre än den motsvarande hos N:o 1 a, och skulderbladet likaledes något större, hvilket sednare 

 dels kan synas å de mått, hvilka längre ned anföras, äfvensom af hithörande figurer. De ifrågavarande benen 

 voro ej signerade. Det enda man känner är, att de funnits i samlingen före 1839, vid hvilken tid de voro för- 

 varade i den ethnografiska samlingen. Skulderbladet är afbildadt å taflan 1, fig. 1 b. 



c). Stockholm, zool. Riksmuseum. Ett skulderblad, det venstra, ej signeradt, men, enligt uppgift af 

 Prof. Sundevall, för 3 — 4 år sedan af Prof. Nordenskiöld hemfördt från Spetsbergen. 



Anm. Öfver skulderbladen N:o 1 a, 1 b och 1 c meddelas här några mått. Dessa ben äro ock alle- 

 samman afbildade å hithörande figurer. Hit hör tafl. 1, fig. 1 a. 



Höjd midtåt, således totallängd m.i 



Bredd emellan anguli » 



» » acromion och proc, coracoideus » 



Acromion långt midtåt » 



» bredt på midten » 



Proc. corac. lång » 



Bredd minsta, of vanför acromion » 



1,077 

 1,020 

 310 

 215 

 60 

 105 

 318 



N:o 1 b. 



N:0 1 C 



1,070 



1,160 



1,200 



1,240 



310 



310 



220 



310 



56 



77 



120 



150 



280 



320 



N:o 1 a och 1 b ha formen och rigtningen af acromion lika; men N:o 1 c är smalare upptill, med ra- 

 kare sidor; men det är bredare straxt ofvanför acromion. 



N:o 1 c liknar till formen N:o 1 b, men det förra har rakare framkant. Acromion hos c är dertill 

 starkt inåt krökt, nedåtböjdt och gröfre; då deremot a och b ha acromion endast svagt inåtböjdt samt så föga nedåt 

 sänkt, att det hos dessa är nästan framåt rigtadt. Genom acromions starka sänkning hos c döljer det öfre hälften af 



*) Uti hela detta arbete är såsom första svansvertebran deo upptagen, vid hvilken, baktill, l:sta proc. spin. infer. artikulerar. 



