HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, AR 1809. 



41 



Ph. antarctlcus. 



Ph. musculus. 



2:dra ryggkotan: Längd af corpus, nedtill, utan epif 



höjd framtill 



bredd » 



u af foramen spinale 



höjd » » » 



Afstånd emellan spetsarne af proc. transversi 



Minsta bredden af nämnda process 



Denna kota har snart sagdt i alla detaljer likhet med samma hos Ph. musculus, med sina 

 lutande processer, sin elliptiska corpus, sitt breda foramen spinale, hvilket hos Ph. musculus lik- 

 väl är relativt vida bredare. 



Sista ryggkotan: Längd af corpus, nedtill 



höjd » » framtill 



bredd »< » » 



« af foramen spinale 



höjd » " " 



afstånd emellan spetsarne af proc. transversi 



från öfre kanten af for. spinale till spetsen af pr. spinosus 



Condyli ossis occipitis: höjd, efter rundning 



största bredd af båda, efter rundning 



minsta afstånd emellan condyli, nedtill 



Foramen magnum: höjd, utvändigt 



bredd » 



höj d, invändigt „ 



bredd » 



150*) 

 290 

 420 

 233 

 168 

 1,180 

 160 



78 

 210 

 310 

 182 



87 

 814 

 126 



237 



194 



320 



221 



440 



302 



112 



80 



220 



130 



1,290 



1,062 



720 



420 



360 



300 



460 



350 



13 



24 



155 



130 



133 



93 



105 



80 



125 



110 



På ifrågavarande kranium förekommer ingen längscrista å occipital-trakten. En sådan fiimes deremot på 

 Ph. musculus. På ifrågavarande nå öfre kanterna af condyli ossis occipitis till samma höjd som öfre kanten af 

 foramen magnum. På Ph. musculus deremot ej obetydligt högre upp, eller nära hälften af samma foramens 

 höjddiameter. På ifrågavarande är rännan nedtill emellan condyli dubbelt så djup som bred. På Ph. musculus 

 deremot endast hälften så djup som bred. Condyli divergera upptill vida mer än hos Ph. musculus. Snedheten, 

 eller den större höjden åt höger, af foramen magnum är ock betydligare hos ifrågavarande art än hos Ph. 

 musculus. Möjligen äro ifrågavarande förhållanden individuella för båda decsa exemplar. Jag har likväl 

 ej velat utesluta dessa anteckningar. De kunna åtminstone tjena till fortsatta iakttagelser i denna rigtning. 

 Jag tillägger derföre äfven följande anteckning, fastän jag försummade att göra motsvarande iakttagelse på kra- 

 niet af Ph. musculus. Ifrågavarande har basilartrakten, något ofvanför foramen magnum, både på längs och på 

 tvärs något litet exkaverad. 



Enligt beräkningar grundade på motsvarande förhållanden hos Ph. musculus, N:o 7 a, hvilka likväl, då det 

 gäller olika species, ej kunna vara fullt exakta, skulle skelettet utaf ifrågavarande individ haft en totallängd af 

 23,600 m.m. Burmeister uppgifver, att ena skulderbladet hos ett utaf hans exemplar håller 6 fot i bredd! 

 Enligt liknande beräkningar, torde längden af skelettet utaf detta individ hållit omkring 27,700 m.m., eller 93 

 svenska fot. Denna art är ingenstädes, förutom i nämnda Museum, representerad i samlingarne uti Skandi- 

 navien; och de omnämnda delarna böra med skäl räknas ibland de dyrbaraste föremål, som i samma Museum 

 höra till Cete, ej blott derföre att dessa skelettdelar äro till sina dimensioner kolossala, utan fastmer derföre 

 att vi här ha en art från söderhafvet representerad, som i högsta grad påminner om den i den norra atlanten 

 och Nordsjön förekommande Physalus musculus. 



*) På venstra sidan framtill sitter ett stycke af epifysen, hvilket torde antyda att individet varit temligen utbildadt. 

 K. Vet. Akad. Handl B. 9. N:i> ■>. 



