HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅR 1869. 59 



b). Göteborg, Naturhistoriska Museum: Här förvaras, sedan före 1848, ett å hjernskålen delvis defekt 

 kranium af ett särdeles ungt individ, men utan påskrift hvarifrån eller när det inkommit i samlingen. Alla 

 tänderna äro utfallna. Jag uppför tills vidare detta kranium under denna art; men förr än jag blir i tillf Ji lie 

 att anställa en närmare jemförelse med kranium utaf N:o 19 a, är jag ej fullt säker på att det ifrågavarande 

 hörer hit. Det har följande dimensioner: 



Kranium: Längd från cond. oss. occ. till nosspetsen 202 m.m. 



Från inskärningen till nosspetsen 102 » 



Bredd emellan inskärningarna 42 » 



Underkäkens längd 157 » 



Symphysis längd 20 » 



Triangelfältet når -3 m.m. framom alveolarrännans slut. Gomkölen, som starkt och jemnt tilltager i bredd 

 bakåt och der är konvex, är vid tandradens slut af samma bredd som bredden af nasalgången vid dess halfva 

 höjd, eller fullt ut dubbelt så bred som gomfåran midtför. Denna förlorar sig bakåt mot orbitaltrakten; 

 framåt når den till inemot spetsen af öfverkäkbenet. 



20). Delphinus Walkeri. 



= Delphinus Walkeri Gray Catalogue of Seals and Whales in the British Museum, second edition, 

 London 1866, pag. 397; med figur öfver djurets yttre form och färgfördelning; — Synopsis, p. 5. 



Äfven denna art har för kort tid sedan blifvit beskrifven och af Gray uppställd vid sidan af samma 

 författares D. Moorei. Kranierna hos båda äro hvarandra i grunden så lika att, såsom han uttrycker sig, 

 »it is not easy to point out any difference in words». Han framhåller likväl såsom något väsentligt ej blott 

 det något större antalet af tänder, hvilka jemförelsevis äro mindre, utan ock en och annan afvikelse rörande gom- 

 traktens byggnad. Samma olikheter har äfven jag funnit å ett exemplar, som är förvaradt i Riksmuseum, och 

 hvilket var bestämdt till »Delphinus novce zeelandics Less». Det har blifvit hemfördt af Kapten Nordvall år 

 1843, som ertappat detsamma i »Atlantiska oceanen, söder om Azorerna». Att den är väl skild från den här 

 ofvan under namnet »D. Moorei» upptagna, derom är intet tvifvel, likasom att den är identisk med D. Wal- 

 keri, Gray. 



Preparatet uti Riksmuseum utgöres af ett utmärkt skelett; men tung- och bäckenbenen äfvensom sista 

 svanskotan, några proc. spin. inf er. och några falanger äro borta. Mina anteckningar öfver detta skelett äro 

 följande, förutom det, som under D. Moorei redan blifvit anfördt: 



Skelettets totallängd (kranium inberäknadt) 1,505 m.m. 



Kranium: Längd från cond. oss. occ. till nosspetsen 395 » 



Från inskärningen till nosspetsen 232 » 



Bredd emellan inskärningarna 82 » 



Underkäkens längd 325 » 



Symphysis längd 38 » 



49 48 



Tandformeln: H. -r^; V. -r^- 



48' 48 



Gomfåran når till midt för inskärningen i öfverkäkbenet. Gomkölen, som är något tillplattad och stu- 

 par med skarpa sidovinklar, är midt för 15:de tanden, bakifrån räknadt, smalare än gomfåran på samma ställe, 

 samt midt för sista tanden ej dubbelt så bred som gomfåran derstädes. 



Skelettet, som tillhört ett äldre individ än den näst förut beskrifna D. Moorei, har följande antal af 

 vertebror, nemligen : 



Halsvertebror 7 (Atlas och epistropheus sammanväxta med hvarandra). 



Ryggvertebror 14 



Ländkorsvertebror . 20 



Svansvertebror 30 



( + den sista, som är borta) således tillsammans 72. 

 För öfrigt finnas 14 par refben och 8 par sternalben. Bröstbenet består af trenne stycken. 

 Uti fingrarna finnes följande antal falanger. 



Tummen 2 (+1 ?). 



Pekfingret 6 ( + 2 ?). 



Långfingret 5 ( + 2 ?). 



Ringfingret 2 ( + 2 ?). 



Lillfingret 2. 



Carpus-trakten är afbildad å tan. IV, fig. 37. 



