68 



d). Lund, Universitetets zool. Museum. Ett kranium, skänkt af grefve Ehrensvärd d. 20 April 1854. 

 Det är vidare signeradt: »(från stranden?)», hvadan man väl kan antaga, att detta kranium blifvit funnet å hafs- 

 kusten nåsonstädes öster om Ystad. 



28). Electra clancula. 



= Lanorhynchus clanculus Gray »Proc. Z. S. 1849»; — Oat. 1850, p. 102 — Cat. 1866, p. 271: 

 Electra clancula Gray Synopsis, p. 7, tab. 35. (? = Delphinus superciliosus Less. Voy. Coquille, p. 181, 

 tab. 9, fig. 2). 



Afven utaf denna intressanta djurform, af hvilken ett kranium förvaras i British Museum, förefinnes ut- 

 märkta preparater i Stockholm, Riksmuseum; nemligen skelettet, med undantag af os hyoideum och ett utaf ossa 

 stylohyoidea, bäckenbenen och någon af proc. spin. inferiores. Skinnet utaf samma exemplar är uppstoppadt. 

 Det har ertappats vid Cap Horn af Kapten Wårngren, som år 1846 förärat exemplaret till nämnda Museum. 

 På etiketten lästes dessutom: »Delphinus superciliosus». Onekligen har den ock största likhet med den figur, 

 som under detta namn är afbildad i Voyage de la Coquille, la partie zoologique par Lesson, hvarföre äfven jag- 

 var böjd för att upptaga arten under namnet Electra superciliosa. Dä den Lessonska arten emellertid är känd 

 endast genom nämnda figur och dithörande i sig sjelf knapphändiga beskrifuing af djurets yttre, har jag, hur 

 karakteristiska dessa äfven synas vara, ansett det rättast att upptaga arten under ett af en senare författare gifvet 

 namn. Säkert synes det emellertid vara, att nämnde författares D. superciliosus snarare är att föra hit, än, så- 

 som Gray gjort, till Cl. obscura. 



Det stoppade exemplaret håller i totallängd till inskärningen emellan svansflikarna 1,470 m.m. 



Från nosspetsen till ryggflikens början .. 580 » 



» » » midt för ryggflikens spets 880 » 



» » » midt för slutet af ryggflikens bas 915 » 



» » » främre armvecket .* 390 » 



Framlemmens längd, räknadt från främre armvecket 265 » 



» bredd emellan armvecken 85 » 



Ryggflikens höjd, lodrätt från basen eller den sammanbundna rygglinien 185 » 



Bredden emellan svansflikarnas spetsar 390 » 



Ryggfliken, synnerligast nedtill, utringad. 



Exemplaret är undertill skadadt, så att man ej der finner anledning att bestämma dess kön. 



Färgen ofvan svartaktig, så ock framlemmarna utvändigt, äfvensom ryggfliken och svansflikarna. Ofvan- 

 före nosvecket förekommer ett hvitaktigt band, som bakåt tilltager i bredd och på öfre delen af kroppsidan 

 sträcker sig bort under trakten af lyggflikens början, men dessförinnan afgifver en lob, hvilken öfvergår i den 

 hvita färgen på bröstet. Midt under basen af ryggfliken, ned på sidan, börjar en hvit större fläck, som är be- 

 gränsad af svanssidans för öfrigt mörka färg. Denna fläck är bredast framtill och der snedt nedåt och bakåt 

 rätlinigt begränsad. 



Skelettets totallängd (kranium inberäknadt) 1,528 m.m. 



Underkäken, som ingår i föregående mått, når 8 m.m. framom öfverkäken. 



Kranium: Längd frän condyli ossis occipitis till nosspetsen 338 m.m, 



Från inskärningen till nosspetsen 178 » 



Bredd emellan inskärningarna 105 » 



Underkäkens längd 286 » 



» höjd vid 19:de tanden, bakifrån räknadt 15 » 



» » » processus coronoideus 68 » 



Symphysis längd 31 » 



Tandformeln: H. gjr; V. ™- 



åZ dö 



Den breda och höga skallen, den tillplattade och jemförelsevis smala och utåt spetsiga nosen; under- 

 käkens höjd baktill och ytterst små och framåtrigtade tänder längst framtill; acromial-åsens, spinae scapulse, läge 

 högst obetydligt bakom skulderbladets framkant m. m., utmärka detta species bland alla sina hittills kända sam- 

 slägtingar. Triangelfältet når till midten af nosen, eller till midt för 12 — 13 tanden. Afståndet frän inskär- 

 ningen i öfverkäkbenet till sista tanden 42 m.m., eller lika med sträekningslinien för de 9 sista tänderna. 

 Pek- och långfingrarna groft byggda och långa; de öfriga så att säga ett intet emot hvardera utaf dessa båda. 



