HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅR 1869. 77 



33). Neomeris phoc^enoides. 



= Delphinus phoccenoides Cuv., R. A. 3 Ed., t. 1, p. 178; Neomeris phoeamoides Gray Er. et Terr., p. 

 30; — Cat. 1866, p. 306; — Synopsis, p. 8, men med uteslutande af D. melas Eemm., Pn. jap., utur synony- 

 mien. An DelpMnapterus molagan Owen, Träns. Z. S. VI, p. 1, pag. 24? Elliots bref till Owen innehåller 

 bland annat, att exemplaret höll 32 tum i längd, eller samma storlek, som det af mig här nedan beskrifna. 



Uti zool. Riksmusei i Stockholm betydliga samling af exotiska delfmformer fanns äfven elt särdeles vackert. 

 och uppstäldt skelett, som kanske tarfvar ett närmare studium än mitt uppehåll i nämnde stad tillät mig. Jag 

 är nämligen ej tillfyllest förvissad om att öfre och nedre delarna af kranium höra till ett och samma individ ej 

 eller om bålen med ditliörande framlemmar en gång utgjort ett med någon af kraniets nämnda delar. Skulle mina 

 tvifvel i detta häuseende befinnas vara ogrundade, torde jag ursäktas endast vid påminnande af livad Gray anför 

 under sin DelpMnapterus Peronii i sin här ofta citerade Catalogue of Seals and Whales in the British Museum, 

 second edit. London 1866, hvarest det, sid. 277, heter: »The skeleton referred to this species» (D. Peronii) »in 

 the Museum of the College of Surgeons (see Osteol. Cat. 254, n. 2,503) is the body of a Phoccena with the 

 head of a Delphinus, like D. Delphis». 



Skälen för mina nämnda tvifvel äro: 



l:o. Underkäken är något litet för lång och passar således ej väl i detta hänseende tillsammans med 



den öfre delen af kranium. Båda dessa delar tillhöra likväl ett och samma species. 

 2:0. Kraniets längd i förhållande till skelettets totallängd. Längden af det förra förhåller sig nemligen 

 till den sednare som 1 : 4J (några få m.m. oberäknade). Hos DelpMnapterus melas Temm., hvilken 

 Gray uppför såsom synonym med Delphinus phocwnoides Cuv., är förhållandet emellan nämnda delar 

 enligt Temm. som 1 : 6. Dessa skiljaktigheter hafva kanske likväl ej stort att betyda, då, hvilket Gray 

 äfven till sist anmärker, dessa båda troligen äro skilda arter, till hvilken slutsats han kommer en- 

 dast med afseende på tändernas antal, som hos kranium af Temmincks typ i Museum uti Leyden 

 är yg, då deremot ett kranium i Pariser-museum, hemfördt af Dussumier, från Malabar, år 1837, 

 tandformeln är ff}. Med beskrifningen på detta kranium sammanfaller vårt, blott att detta har nå- 

 gra flera tänder. Uti här ifrågavarande kranium syntes till en början samma antal, som uppgifves 

 för nämnda kranium från vestkusten af Hindostan, och längst framtill tycktes ej flera förekomma 

 under det qvarsittande, oskadade men torra tandköttet; men, efter företagen uppmjukning och om- 

 sorgsfull preparering, kommo än flera i dagen, eller hela det antal, som detta kranium eger, ty 

 tandraderna voro öfverallt kompletta. Om en sådan operation företagits med nämnda kranium i 

 Paris, känner jag ej. Då beskrifningen för öfrigt, som sagdt, sammanfaller med förhållandena hos 

 ifrågavarande, hyser jag ej det ringaste tvifvel om att båda dessa kranier tillhöra en och samma 

 art, eller Neomeris phocmnoides (Cuv.). 

 De skäl, hvilka tala för att allt utaf detta preparat med undantag måhända af underkäken tillhört ett 

 och samma individ, äro å andra sidan följande : 



1:0. Hela skelettet, underkäken inberäknad, har öfverallt en och samma gulaktiga färg; condylus ossin 

 occipitis infaller särdeles väl uti sin motsvarande fossa uti atlas; hvartill slutligen förtjenar läggas, 

 att kranium bestämdt är en Neomeris, likasom att äfven hela det öfriga af skelettet är så afvikande 

 från allt hvad jag af delfinartade djur sett under min lärorika resa i Sverge och Danmark, att det- 

 samma likasom snart sagdt hvarje del deraf, ej kan hänföras till något annat genus. 

 2:0. Det eger väl ock någon vigt att omnämna, det alla delarna in situ med undantag af kranium och 

 framlemmarna — delarna utaf hvardera af dessa hade likväl aldrig åtskilts ifrån hvarandra — 

 träffades omsorgsfullt förvarade på ett ställe å Musei vind, då Sundevall upptäckte och lät i 

 samlingen uppställa detta skelett. 

 Öfver detsamma, sådant det stod framför mig, har jag antecknat nedanstående. 



Kranium: Längd från condyli ossis occipitis till nosspetsen 196 m.m. 



Största bredd öfver bakre delen 128 » 



Prån inskärningen till nosspetsen 74 » 



Bredd emellan inskärningarna 54 •> 



Underkäkens längd 150 » 



Symphysis längd 20 » 



Tandformeln: H. sh; V. hö. 



Hjernskålen är särdeles bred och baktill snedt uppåt och bakåt likasom utdragen och uppblåst, 

 men ofvantill något tillplattad. Nosen är särdeles kort och ej obetydligt tillspetsad. Mellankäkbenen och plog- 



