HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅR 1869. 79 



Utaf refben finnas 12 par. Utaf pr. spin. infer. 14. 



Uti carpus äro de 5 elementerna till betydlig utsträckning förbenade, således alla utom, såsom vanligt, 

 os pisiforme. 



Tummen har 2 falanger. 



Pekfingret » 7 » 



Långfingret har 5 » 



Eingfingret » 4 » 



Lillfingret » 2 ( + 1) falanger. 



Det ena bäckenbenet — - det venstra — håller i längd, rakt mått, 275 m.m. 



största bredd, nära början af sista tredjedelen 38 » 



höjd dersammastädes 36 » 



A tafian V, figur 46, är carpustrakten afbildad. 



c). Lund, Universitetets zool. Museum. Ett kranium. 



d). » » » » . En kota, nemligen den ll:te svanskotan utaf ett individ, som 



varit något större än 34 b. Den är enligt katalogen funnen i »Ifö-trakten ?» och skänkt af Kandidat Appelgren. 

 1841. Då epifysernas ytor äro blanka och jag tyckte mig se spår af ligamentpartier, förskrifver sig denna kota 

 sannolikt från en sednare tid och har, hvilket så lätt kan ske, helt visst tillvaratagits vid något strandnings- 

 tillfälle och införts till nämnda trakt. Den har nemligen alls icke utseende af att vara hvad man kallar sub- 

 fossil. Denna kota har följande dimensioner, och jemföres här nedan med motsvarande kota hos 34 b. 



ll:te svanskotan, hos 34 d. Längd midtigenom 113 m.m.; D:o, d:o, 34 b d:o d:o 106 m.m. 



» » » » . Höjd framtill 170 » ; » » » » » 165 » . 



» » » » . Bredd d:o 150 » ; » » » » » 145 » . 



e). Lund, Universitetets zool. Museum. 10:de Ryggkotan. Denna koia, som enligt katalogen är funnen 

 vid gräfning i Lund, år 1857 och skänkt af hr fabrikör Borg, hörer troligen till denna art, änskönt denna kota 

 nedtill har en fylligare och afrundad corpus, då deremot motsvarande kota hos 34 b å samma ställe är hopkni- 

 pen och något kölad. Epifyserna äro likasom hos 34 b fullväxta vid corpus. Då någon anteckning ej finnes. 

 som upplyser om det jordlagers natur, i hvilket ifrågavarande kota funnits, tilltror jag mig ej kunna afgöra om 

 densamma bör räknas till s. k. subfossilier. Man ser tydligt, att den en längre lid legat i jorden, ja, kanhända 

 i lera; men den kan ju ock ha kommit till fyndorten för en kanske ej så aflägsen tid. 



34 e håller nedtill i längd, emellan epifyserna 82 m.m.; Motsvarande kota hos 34 b d:o d:o 92 m.m. 



» » » i höjd framtill 110 » ; » » » » » » 118 » 



» » » i bredd 124 » ; » » » » » » 125 » 



f). Lund, Universitetets zool. Museum. Ett refben från venstra sidan. Hör troligen till denna art. 

 Det är ej försedt med någon påskrift om fyndort o. s. v. 



g). Lund, Universitetets zool. Museum. En radius. Någon uppgift på fyndort o. s. v. fanns ej; men 

 detta ben har utseende af att vara subfossilt. Den är utaf ett utbildadt exemplar och har fullkomligt samma 

 utseende som motsvarande ben hos N:o 34 b men är något litet mindre. 



Ifrågavarande ben håller i längd midtåt 240 m.m.; motsvarande hos 34b d:o 250 m.m. 



h). Linköping, Högre Elementar-läroverkets Museum. En kota, nemligen 7:de svanskotan, eller 36:te i 

 skelettet. Utan uppgift på fyndort, men enligt af Rektor meddelad uppgift »inkommen troligen långt före 

 år 1860«. Epifyser finnas ej. 



Den håller i längd midt igenom 80, höjd framtill 144, bredd framtill 139 m.m. 



i). Göteborg, Naturhistoriska Museum. Den 18 December år 1868 dödades ej långt ifrån Lysekil ett 

 på grund kommet individ, som helt och välbehållet samt på grund af den rådande kalla väderleken fullkomligt 

 färskt och praktfullt infördes till Göteborg och lemnade tillfälle till en serie af undersökningar och afbildningar, 

 hvilka framdeles komma att publiceras. Hela det yttre utaf detta exemplar, med undantag af ryggflikens be- 

 lägenhet längre bakåt, ögats ställning och nosens större längd, som ej är kortare utan i stället något längre än 

 underkäken, annoncerade att detta individ vore identiskt med Delphinus (Orca) orca Schlegel *). Ett närmare 

 studium af detsamma har likväl öfvertygat mig om att exemplaret hör till ifrågavarande art. Skelettet öfvereus- 

 stämmer nemligen fullkomligt med samma hos det såkallade »Thomsenske» exemplaret, en särdeles ung 9> som 

 år 1855 ertappades vid Jyllands ostkust och för hvilket Eschricht omständligt redogjort **). 



Utaf detta praktfulla individ finnes tillvarataget: l:o huden, omsorgsfullt uppstoppad; 2:0, det kompletta 

 skelettet, således äfven bäckenbenen, vid hvilka penis i situ fastsitter torkad; 3:0, det vigtigaste utaf viscera, 

 dels förvarade uti sprit, dels i glycerin. Individet är, som ofvan synes, en mycket ung cf> om hvilken jag här 

 anser det vara nog att anteckna följande: 



') H. Schlegel, Abhandlungeu aus dem Gebiete der Zoologie fccet. 2 Hett. Leiden 1843. 

 '") Oversigt över det Koagelige danske Videnskabernes Selskabs Forhandliuger, år 1862, N:r 7. 



