HVALDJUR I SVERIGES MUSEER, ÅR 1869. 87 



eller i någou väsentlig mån upplysande *)■ På tal om Orca, så tror jag ej att Gray haft skäl till att under 

 Genus Globiocephalus fråga 1. c, p. 320, »What is Delphimis Victorini Grill?» Det kan väl hända, att denna 

 art ej vidare skall igenkännas, då intet meddelats, hvarken om skelett eller tänder. Men den af Grill efter 

 Victorin offentliggjorda beskrifningen af djurets yttre former, vidare upplysta af, på grund af den erfarenhet 

 jag eger, troligen ganska utmärkta figurer — se K. Vet.-Akad. Hand]., ny följd, II, 2, 1858 (tr. 1860) p. 

 21, tall. 1 — har det varit en tydlig Orca, som den 9 Juni 1854 fanns vid Knysna-river å sydostkusten af 

 Afrika och på stället beskrefs af nämnde, af döden allt för tidigt bortryckte Victorin. 



Under namnet Globiocephalus Grayii skall, enligt Grays Synopsis 1868, Burmeister i Ann & Mag. 

 N. H. 1868, p. 52, t. 2, f. 2, 3, hafva beskrifvit en art, förekommande vid Buenos Ayres. Äfven detta arbete 

 har ej ännu kommit mig till hända. Skulle den ifrågavarande tilläfveutyrs höra hit? Den närmaste framtiden 

 torde derom komma att lemna upplysning. 



Jag har således upptagit detta foster såsom typ för en, för såvidt jag hittills kunnat utröna, obeskrifven 

 art, och går nu att meddela en så fullständig beskrifning, som kan behöfvas för en jemförelse såväl med utbil- 

 dade individer af samma art som med de beskrifniugar af tilläfveutyrs densamma, hvilka ej för närvarande stå 

 till min disposition. 



Att den är väl skild från den nordiske Gl. svineval, finner man blott vid betraktande af den sednares 

 större antal kotor i columna vertebralis och större antal falanger uti fingrarna. 



Hufvudet har en jemn, fortgående afrundning ända fram till sjelfva nosspetsen, som slutar med en om 

 än obetydlig spets, eller vid pass så som å den cit. figuren i Fauna Japonica. Båda läpparna lika långa. 

 Nacken kullrig; halsen tydligt afsatt, framförallt ofvantill. Framlemmen liebladformad, särdeles utdragen och 

 långspetsig, så att den, tillbakalagd, når till början af andra tredjedelen af ryggflikroten. Armen ligger så lågt, 

 att främre armvecket ligger endast en ögondiameter ofvanför bröstets undre kontur. Ryggfliken något nedböjd 

 baktill, men uppåt ganska betydligt inskuren. Spetsen af ryggfiiken vid pass midt öfver nafveln och något 

 framom midten af kroppens totallängd. Svansen särdeles låg, alltifrån anus, sammantryckt samt såväl ofvan som 

 nedan kölad. 



Från nosspetsen till inskärningen emellan svansflikarna 315 m.m. 



» » » mungipan 28 » 



» » » ögat 43 » 



» » » näsborrarna 49 » 



» » » främre armvecket 72 » 



» » » bakre d:o 89 » 



» » » spetsen af framlemmen, tillbakalagd 129 » 



» » » ryggflikens rot, framtill 114 » 



» » » a spets 163 » 



» i) » » rot, baktill 170 » 



» » » nafveln 160 » 



» » » penis 202 » 



» » » anus 213 » 



Hufvudets bredd vid ögonen 66 » 



Kroppens bredd vid bakre armvecket 55 » 



» höjd d:o d:o 62 » 



Framlemmens längd från främre armvecket 56 » 



» bredd strast nedom basen 14 » 



» » på det bredaste stället 15 » 



Eyggflikens vertikala höjd från rygglinien 19 » 



Afståndet emellan spetsarne af svansflikarna 60 » 



Skelettets totallängd utgör 312 m.m., kranium inberäknadt. 



Kranium: Längd från condyli ossis occipitis till nosspetsen 73 m.m. 



Från inskärningen till nosspetsen 30 » 



Bredd emellan inskärningarna 25 » 



» öfver orbitse, framtill 42 » 



Underkäkens längd 56 » 



Alveolarrännans längd i underkäken 28 » 



Tandradens längd i d:o 17 » 



Symphysis längd 6 » 



*) Det har varit en afsaknad för mig att ej ha tillgång till Smiths African zoology; men antagligen har Gray återgifvit det vig- 

 tigaste af hvad der om arten är anfördt. 



