96 A. W. MALM, 



som tycks utvisa att nämnda mask tillhört slägtet Echinorhynchus. Framdeles skall jag publicera en kopia af 

 denna sådan den är, likasom hvad Hr Bundsens bref för öfrigt innehåller rörande ifrågavarande näbbhval. Öfver 

 det numera uppställda skelettet vill jag emellertid här anföra följande: 



Skelettets totallängd utgör, i torrt tillstånd, 6,140 m.m. (kranium inberäknadt) +34, eller underkäkens 

 längd framom nosspetsen (och + antagligen 12 m.m., eller längden af sista svanskotan, som är borta). 



Kranium: Längd från condyli ossis occipitis till nosspetsen 1,015 m.m. 



Fråu inskärningen till nosspetsen 584 » 



Bredd emellan inskärningarna 335 » 



Underkäkens längd 887 » 



Symphysis längd 205 » 



Kraniets största bredd 570 » 



Den ena tandens höjd utvändigt (den synliga delen framtill) 19 » 



» » » längddiameter vid käkkanten . 13 » 



» n <> bredddiameter 10 » 



Tandformeln: H. •=-; V. -=-» båda längst fram i underkäken och sittande tätt intill hvarandra samt lika 



formade och lika stora. Endast den aldra yttersta spetsen är emaljerad. Troligen har ock ensamt denna nästan 

 punktlika del af tanden skjutit upp öfver tandköttet. Uti gomen af den långt utdragna nosen synes vomer till 

 en längd af 236 och till en bredd, på det bredaste stället, af 12 m.m. Epifysema äro fastväxta, hvart par med 

 sin corpus vertebrce. 



Vertebrornas antal är: 



Halsvertebror 7 (De fyra främsta sammanväxta med hvarandra). 



Eyggvertebror 10. 



Ländkorsvertebror . 10. 



Svansvertebror 18. 



( + 1 eller den sista, som är borta) = 46. 



Befbenen utgöras af 6 + 3 par; men helt visst har ett par till funnits, längst baktill. Bröstbenet består 

 af 5 stycken, endast de två bakre fullständigt sammanväxta; och af proc. spin. infer. finnas 9. 



Utaf fingrarnas falanger är större antalet borta, och de som finnas förekomma ej eller in situ, med undan- 

 tag af tummens första falang. Bäckenben fattas ock; men med undantag af hvad ofvan blifvit nämndt är det 

 utmärkta skelettet komplett. 



Carpus-trakten är afbildad å tan. V, fig. 51. 



44). MlCROPTERON BIDENS *). 



o* = Physeter biclens Sow.. British Miscellany 1806; Delphinus Sowerbiensis Blainv. N. Diet. IX. Zi- 

 phius Sowerbiensis Gray Er. et Terr. p. 27, pl. 5, fig. 3, 4 efter Blainv.; Delphinorhynchus bidens Gray »Ann 

 & Mag H. N. 1846». 



9 = Delphinorhynchus micropterus P. Cuv. H. N. C, p. 114, pl. 7; — Dumortier N. Mem. de L'Acad. 

 Roy Bruxelles, t. XII, 5 Nov. 1836. pl. 1, 2, 3; — Gray Er. et Terr., p. 28; Heterodon DaleiLvss. Man. p. 419. 



c/ 1 ? = Mesoplodon Sowerbiensis P. Gervais Zool. et Paleont. Franc. t. 38, fig. 3, t. 40, fig. 1 ; — V. 

 Beneden Mém. Acad. Belg. XVI; Micropteron Sowerbiensis Eschr. Ann. & Mag. H. N. 1852. Ziphius Sower- 

 biensis, Gray Cat. 1866, p. 350; — Synopsis, p. 10, pl. 5, f. 2, 3, pl. 37, med bättre figurer än pl. 5. 



Blainville skulle helt visst ej hafva förkastat det af artens upptäckare Sowerby gifna artnamnet, eller 

 bidens, ifall ej Blainville uppfört den under genus Delphinus; ty benämningen Delphinus bidens hade Schrebee 

 långt förut begagnat. Jag har ansett det rättast att återupptaga det äldsta artnamnet i förening med det af 

 Eschricht efter Wagner åter upptagna genus-namnet Micropteron. 



') Anmäldes af förf. såsom ny för Skandinaviens fauna vid Kongl. Vetenskaps-Akademiens sammankomst i September år 1869. Uti 

 Bull. de 1'Acad. R. de Belgique, t. XXII, 1866, p. 218, meddelar Van Beneden notis om och afbildning af en å båda än- 

 darne skadad underkäke, som för några år sedan, ensamt för sig, funnits å norska kusten. Afbildningen är efter en fotografi, 

 hvilken Van Beneden erhållit af Prof. Boeck. Van Benedens beskrifning är följande; »Ce maxillaire inférieur est assez com- 

 plet; il montre la longucur de la symphyse, les deux dents qui sont restées en place et, d'aprés ces dents, on peut dire qu'il 

 provient d'un måle qui n'est pas loin d'étre adulte». TJti tom. XXV, 1868, p. 99 säger Van Beneden deremot att det är »un 

 maxillaire inférieur de femelle». Då detta ben enligt Van Beneden funnits ensamt för sig — »La piéce a été trouvée seule» — 

 kan den lika väl ha blifvit förd till platsen på något annat sätt, än genom djurets, hvilket den tillhört, strandning der. 



