ÅR 1869. 97 



a). Göteborg, Naturhistoriska Museum. 



Den 21:sta Juni detta är, eller 1869, infann sig fiskaren Bernhard Nordström å Käringön hos mig 

 med underrättelse om att han, under hemsegling från storfiske vid norska kusten, Tisdagen den 15 Juni, eller 

 en vecka förut, påträffat en död hval, stående rätt upp och ned, med den långa spetsiga nosen öfver vattnet, 

 omkring 18 — 20 mil nordvest från Udsire. Vid hemkomsten till Käringön var djuret emellertid i sådant upp- 

 lösningstillstånd att afspäckningen genast enligt hans tanke måste företagas; emellertid hade han nu infunnit sig 

 för att sälja skråfvet. Redan utaf den beskrifning, som Nordström meddelade öfver nosens form och tandbyggnad, 

 anade jag hvad man här hade påträffat. Köpet afslutades och musei preparator afsändes genast till platsen med före- 

 skrift om de åtgärder han hade att vidtaga; och redan den 25:te återvände han med det fullständiga skelettet, således 

 äfven de små bäckenbenen, in situ, samt, utaf de mjuka delarna, det lilla, som undgått sönderfallning under det 

 i högsta grad framskridna upplösningstillståndet. Äfven ryggfliken anträffades pä platsen. Svansflikarna hade 

 deremot fått medfölja i trankitteln. Pastor Aug. Simson, som varmt nitälskar för vetenskaplig forskning och 

 frän hvilkeu så månget högst värdefullt fynd tillföreue blifvit insändt, hade lifligt uppmanat båtlaget att före 

 styckningen underrätta mig om fyndet. Det är att beklaga att så ej skedde; men å andra sidan är det af stort 

 intresse att ett bud ändå kom, innan något utaf detta dyrbara skelett blef förstördt, likasom att jag, som just 

 vid tillfället stod i begrepp att anträda en längre resa, genom preparatorns punktlighet att utföra de order han 

 fick, sattes i tillfälle att undersöka åtskilliga af exemplarets mjuka delar. Förutom skelettet är följande tillvara- 

 taget, inlagdt uti sprit, nemligen båda ögonen, högra sidan af näsöppningen, tungan, larynx, matstrupen, urin- 

 blåsan, ryggfliken och slutet af öfre svanskölen. 



Öfver alltsammans kommer jag framdeles att lemna en fullständigare redogörelse. Här kan det vara 

 nog att anteckna följande öfver detta hanindivid, af hvilket kön man hittills, så vidt jag vet, förut ej eger mer 

 än ett i naektrakten likasom ä nosspetsen skadadt kranium, eller det, som finnes uti Oxford i England och 

 hvilket ditkom år 1800, såsom det enda hvilket blef tillvarataget af ett individ, som då blef ertappadt vid 

 Elgiushire. Utaf detta kranium, som kom i Sowerbys händer, finnas emellertid gipsafgjutningar uti åtskilliga 

 museer. Sowerbyska exemplaret uppgifves hafva haft en längd af 16 engelska fot, eller något mer än vårt 

 exemplar. Detta har jag ock funnit vid en jemförelse med en af nämnda gipsafgjutningar, hvilken så att säga 

 på håret är lika med kranium hos vårt, utom det att det förra är något litet större. Pä Sowerbys exemplar 

 fanns ej mer än en tand på hvar sida i underkäken. Hos vårt deremot förekommer förutom den stora tanden 

 på hvar sida, en liten till, men bakom den förstnämnda. Men derigenom finner mau ju ock en större till- 

 närmelse till honans tandbyggnad, både hvad angär ett större antal tänder och formen; åtminstone hos den förut- 

 nämnda lilla bakomsittande tanden. Att äfven hannen i en tidigare ålder har ett större antal tänder, derom 

 vittnar den temligen stora alveolarrännan. I trots af omsorgsfull efterforskning funnos likväl ej flera än de 

 nämnda fyra. Äfven jag är fullt öfvertygad om att Micropteron rnicropterus är $ till den, hvarom häl- 

 ar fråga. 



Skelettets totallängd utgör, i torrt tillstånd, 4,409 m.m. *) (kranium inberäknadt) +8, eller under- 

 käkens längd framom nosspetsen. 



Kranium: Längd från condyli ossis oceipitis till nosspetsen 733 m.m. 



Från inskärningen till nosspetsen 485 » 



Bredd emellan inskärningarna 187 » 



Underkäkens längd ..-. 639 » 



Symphysis längd 212 » 



Kraniets största bredd 318 » 



Den högra, största tandens största höjd utvändigt, mätt från käkbenet 55 » 



« « » » ') längd » , » längs » 40 » 



n » » » i: bredd från ut- till insidan vid » 12 » 



» » lilla » » höjd utvändigt, mätt som den förra 19 » 



» » » » » längd, mätt som den förra 7 » 



bredd, » » » » 7^ 



Tandformelu: H. ^-; V. •=-• 



Afståndet från spetsen af den ena utaf de stora tänderna till hakspetsen utgjorde 240 m.m. Uti gomen 

 å den särdeles långt utdragna nosen synes vomer till en längd af 176 och till en bredd, på det bredaste stället, 

 af 5 m.m. Tungbenen äro spensliga. Epifyserna äro fastväxta, hvart par med sin corpus vertebrw. 



Det är uppsatt så, att det har samma längd som dä det var rått. 



13 



K. Vet. AkaO. Hanrtl. B. 9. X:o 2. 



