UNDERSÖKNING AF PLANETEN PANDORAS RÖRELSE. 119 



I dessa uttryck betecknar t det antal medelsoldagar, som förflutit från epoken 

 1858 Dec. 30/0 Berliner medeltid; de öfriga qvantiteterna, som ingå i argumenterna, 

 hafva följande värden: 



n = 773,"80986 

 c= 17°2'47,"77 

 s — e sin s = c-\-nt 



loge = 4.4668130 



c'= 61°20' 1,"9 (Jupiter) 

 33 54 0, 6 (Saturnus) 

 3146 31,3 (Mars) 



lög/«= 9 . 587224 (Jupiter) 

 9 . 192191 (Saturnus) 

 . 38703 (Mars). 



Men i stället för att i argumenterna använda medelanomalierna för epoken, är 

 det beqvämare att använda medelanomalierna för den tid, för hvilken man vill beräkna 

 störningarne. Betecknar man nemligen de sistnämnda qvantiteterna med g och g, så 

 bestämmas desamma medelst eqvationerna: 



g—e-\-nt g' = c'-\-n't; 



och då de härur härledda värdena för c och c insättas i argumenterna, så antaga 

 dessa formen: 



«'* — *"iy +-».( Si —g)]-. 



I detta uttryck behöfver man icke längre fasthålla det hela antal af revolutioner, 

 som s genomlupit sedan epoken, emedan detta antal är lika för s och g; man kan der- 

 före sätta 



s — g — e sin « 



och argumenterna antaga formen: 



it — i' \g'-\- ,ue sin ej. 



Sedan man medelst förestående expressioner beräknat qvantiteterna n z, v och 

 -^, erhåller man slutligen den störda planetens heliocentriska koordinater genom eqva- 



u 

 cose L 



tionerna: 



e — e sm s = n z 

 r cos f=a cos e — a e 

 r sin f=a cos <p a sin e 



r — 7(1 -f- p) 



v = 7+ n 



