24 . F. L. EKMAN, 



djupet i Skagerack, som midt ute i densamma uppgår till 300 ä 400 famnar, och på 

 de flesta ställen fortsätter nära in åt land med rännor af 30, stundom ända till 100 

 famnar, bör hafsvatten i föga utspädt tillstånd på djupet kunna komma in till Bohus- 

 kusten äfven oberoende af strömmens verkan. 



Ju mindre hastigt de öfre, färskare vattenlagren aflägsnas, desto djupare him, a 

 de dessförinnan att nedtränga i de undre till följe af diffusion m. fl. orsaker. Så har 

 jag i den mycket instängda Byfjorden vid Uddevalla på 20 famnars djup träffat vatten 

 med blott 2.78% salter, under det jag öfverallt eljest på detta djup funnit öfver 3 pro- 

 cent salt. I Gullmarsfj orden deremot, oaktadt dess längd, och fastän den upptager det 

 förnämsta vattendraget i Bohuslän, Qviströmselfven, råda ännu 2 mil innanför dess 

 mynning nästan samma saltförhållanden som i sjön utanför mynningen; denna fjord är 

 nemligen djup och rak, och ström och vindar kunna derföre åstadkomma en liflig om- 

 sättning af dess vatten. 



Kattegat är genom den långt framspringande Skagens udde temligen starkt af- 

 skiljd från gemenskapen med hafvet. Strömmarne derstädes äro företrädesvis sydliga; 

 kommande från Sundet och stora Balt, ändra de i den vidare delen af Kattegat på åt- 

 skilliga vis rigtning och blifva på somliga ställen till och med omgående, men gå slut- 

 ligen ut och förena sig närmare Svenska landet med strömmen i Skagerack. Nordlig 

 ström inträffar väl i Kattegat esomoftast, men då går den sydliga strömmen ändå van- 

 ligen ut pä djupet. Att å andra sidan sydlig ström i Kattegat, oftast åtminstone, bör 

 motsvaras af en nordlig bottenström, kan man sluta deraf att man iakttagit nämnde 

 förhållande i Öresund. Men hafsströmmens verkan i Kattegat blir på detta sätt mera 

 en fram- och återgående, och kan derföre i anseende till dess förmåga att omsätta 

 vattenlagren ej mäta' sig med den slags ström, som råder i Skagerack. Dessutom äro 

 djupen i Kattegat väsendtligt mindre. Med undantag af den smala djupränna, som från 

 Skagerack sträcker sig så sydligt som till Kungsbacka, samt några ställen mera i Katte- 

 gats midt mellan Kungsbacka och Warberg, äro djupen i öfre Kattegat vanligtvis under 

 30 famnar och i dess större, sydliga del oftast under 20; dess vestra del utanför Jut- 

 land är mycket grund. Beröringspunkterna på djupet mellan Östersjövattnet och hafs- 

 vattnet bli derföre i Kattegat mycket fåtaligare än i Skagerack, och de på dessa ställen 

 uppkomna saltare blandningarne bli sedan fördelade öfver en större yta och åter ut- 

 spädda. Till följe af dessa förhållanden få de öfre vattenlagren i Kattegat, åtminstone 

 ned till 10 famnars djup, en mycket likformigare sälta, än hvad man finner i Ska- 

 gerack. 



Strömningen i hafvet kan icke blott bidraga att fördela vattnet i lager af olika 

 salthalt, anordnade i vertikal riktning; den kan äfven föranleda en skarp gränsskillnad 

 i horizontal rigtning mellan olika vattensamlingar. Man skulle i denna mening kunna 

 säga, att Kattegat är begränsadt icke blott af de omgifvande landen, utan äfven af den 

 ofvanför Skagen framskjutande strömmen, i det denna bildar liksom en rörlig vägg, 

 hvilken Kattegatsvattnet icke så lätt slipper förbi, förr än närmare Svenska landet. Jag 

 har en gång för flera år sedan i trakten af Kosteröarne och 1A mil från fasta landet 

 påträffat en plötslig öfvergång mellan den egentliga hafsströmmen å yttre sidan med 

 sitt blåaktiga vatten och det innanför densamma afstängda grumliga ytvatten, som ofta 



