OM HAFSVATTNET UTMED BOHUSLÄNSKA KUSTEN. 27 



anfört de observationer, som tala för en sådan periodisk förändring af salthalten. De 

 upplysningar, som jag af skärgårdsboar inhemtat, öfverensstämma ock deri, att vattnet 

 åtminstone i norra Skagerack är saltast under våren och försommaren, således, egen- 

 domligt nog, under den tid då floderna utgjuta sitt mesta vatten i Östersjön och Katte- 

 gat; vattenflödet från Norrge börjar först sednare. Af de anförda förhållandena skulle 

 man väl äfven kunna sluta, att salthalten i Skagerack kunde vara något olika under 

 olika år, allteftersom de omständigheter, hvilka betinga tilloppet af färskvatten eller 

 befordra dess aflägsnande, utfallit olika. 



Om jag, i hvad jag nu anfört om orsakerna till de ovanliga saltförhållandena i 

 Skagerack och Kattegat, i vissa fall gått längre, än hvartill mina observationer strängt 

 taget skulle gifvit mig rättighet, så beder jag, att detta må ursäktas, i fall jag derige- 

 nom kunnat ge anledning till vidare iakttagelser i ämnet. Jag vill nu med begagnande 

 af så väl egna som andras observationer, för så vidt de kommit till min kännedom, 

 meddela en sammanställning af salthalten i de hafsbäcken, som omgifva våra kuster. 



NORDSJÖN. 



Salthalt. 



I dess sydligaste del ofvanför kanalens mynning, (3 observationer af v. Bibra 



och Forchhammer) 3.48% 



Vid dess nordliga mynning, mellan Stavanger och Orkney-öarne (Forchh.) 3.43» 



Sydvest om Egersund (Forchh.), således mellan Stavanger och Lindesnäs 3.33» 



II mil vester om Hanstholms fyr (Forchh.), således vid inloppet till Skagerack 3. il» 

 Vid Helgoland (Backs, Erdm. Journ. 34. 185) 3.Q5 » 



Medium 3.28% 

 Detta medium är väl för lågt, emedan de flesta profven blifvit tagna närmare 

 kusterna; maximum fann Forchhammer ined 3.51 % ofvanför kanalens mynning. För den 

 del af Atlanten, som Forchhammer kallar verldshafvets 3:dje region och till hvilken 

 Nordsjön i norr gränsar, fann han i medium 3.539 %; maximum var 3.65 %, minimum 

 3.is%. Ännu något saltare är verldshafvets »2:a region», som genom kanalen står i 

 förening med Nordsjön. Man kan således sluta, att särdeles vid vindar, som gynna 

 aflägsnandet af allt det ytvatten som utgjutes i Nordsjön, dess salthalt bör betydligt 

 öfverstiga ofvananförda medium. Angående salthalten på djupet i Nordsjön, har man 

 mig- vetevligt insfa iakttagelser. Salthalten i öfra delarne af Atlanten tilltao-er med en 

 obetydlighet mot djupet enligt Forchhammer, och i de 2 första regionerna, mellan eqva- 

 torn och 60° å 55° N. Br., aftager den litet mot djupet. Ytans medium för dessa re- 

 gioner tillsammans är 3.oob %, och medium för djupvattensprofven — 500 till 10,000 



*) De arbeten hvilka jag härvid rådfrågat äro : G. Forchhammer, On the composition of see ivater in the diffe- 

 rent parts of the ocean, Phil. Träns. 1864; Om sövandets bestanddele, Kjabenhavn 1859, Akademiskt pro- 

 gram; Om havets sammenscetning , foredrag ved de Skand. Naturforsk. 8:de mode, m. fl. skrifter af samme 

 författare, v. Bibra,- Untersuchung von Seewasser etc. Ann. Ch. Pharm. 77. 78. Strceker, Untersuchung 

 des Schwefelwassers von Sandefjord Ann. Ch. Pharm. 95. 177. v. Baer, ueber ein neues Project, Austern- 

 bänke an der Ostseehilste anzuleger etc. Petersburg 1861. A. F. Sass, ueber die ehemische constitution des 

 Ostseewassers, Pogg. Ann. 129 413. E. Edlund, om isbildningen i hafvet, Ofvers. af K. Vet. Ak. Förh., 

 1863 sid. 349. 



