30 F. L. EKMAN, 



Södra delen af Alandsöarne, vid Degerby, Aug. efter långvarigt stillväder, 



(STRUVE) 0.59% 



Svartklubben, norr om Stockholm, prof taget af Hr Widegren och Nyström, 



(FORCHH.) 0.592 » 



Vid samma tillfälle, på 50 famnars djup 0.725% 



)> >> » » 100 » » 0.747 " 



» » » » 158 » » 0.750 » 



Medium för ytan 0.74 



c) Bottniska viken söder om Qvarken. 



NO om Gefle, 60° 51', 17° 46', V, SW t W vind, SW ström, (Edlund) 0.48» 



Ö om Söderhamn, 61° 11', 17° 35', f, SSW vind (Edlund) : 0.46» 



SO om Hernösand 62° 30', 18° 14', % SW vind, W ström (Edlund) 0.42» 



Kristinestad, (Struve) 0.5i » 



Söder om Wasa, Gåshällan (Struve) 0.5! » 



Medium 0.48 » 



d) Bottniska viken, norr om Qvarken. 



Söder om Umeå, 63° 19', 20° 9', f, WSW vind SW ström (Edlund) 0.39 > 



SSO om Skellefteå, 64° 17', 21°, 31', f, SO vind, S ström (Edlund) 0.35 » 



Brahestad (Struve) 0.34 » 



Uleåborg (Struve) 0.34 >• 



S om Nederkalix, 65° 29', 23° 10', f, SSW vind, (Edlund) O.20 » 



Medium 0.34 » 



Reduktionen af de sp. vigtbestämningar, livilka Prof. Edlund i sin afhandling om 

 isbildningen lemnat, och hvilka för Östersjön och Bottniska viken lemna ett mycket 

 väsendtligt bidrag till vår kännedom om salthalten, har jag utfört medelst saltprocent- 

 faktorn 0.013, sedan jag först inducerat sp. vigterna från den uppgifna temperaturen ^r 

 till yf. Huruvida nämnda faktor för Östersjö vattnet behöfde någon modifikation kunde 

 väl sättas ifråga, men sannolikt skulle resultatet derigenom blott mycket litet förändras. 

 Den anmärkningsvärdare skillnad, som för Bottniska viken söder om Qvarken visar sig 

 mellan de af dessa sp. vigtbestämningar och af Struves analyser erhållna saltprocen- 

 ter, synas otvunget förklara sig af det i detta bäcken så mycket betydligare tillflödet 

 af färskvatten från Svenska än från Finska sidan. 



Indelningen af Östersjön har jag lånat af v. Baer, blott med den skillnad, att 

 jag delat Bottniska viken i 2 afdelningar. Man finner att salthalten inom Östersjöns olika 

 regioner i det hela visar sig ganska konstant, när man icke medtager punkter, som 

 alltför mycket äro utsatta för tillflöde af färskvatten. Men högst egendomligt synes 

 det mig vara, att salthalten i Östersjöns vestliga förgreningar skiljer sig långt mindre 

 frän salthalten i Kattegat än från den i Östersjöbäckenet, oaktadt strömmen i före- 

 nämnda del af Östersjön är öfvervägande sydlig, och åtminstone en del af hithörande 

 punkter stå i en vicla friare gemenskap med stora Östersjön än med Kattegat. Till- 



