OM HAFSVATTNET UTMED BOHUSLÄNSKA KUSTEN. 33 



Försöker man nu att se något förklarligt sammanhang mellan de siffror jäg er- 

 hållit för Bohuskusten och dem, som för angränsande vatten äro angifna, så låter detta 

 icke, eller blott i största allmänhet göra sig; i sjelfva verket stämmer mediet för Bohus- 

 kusten bättre med mediet för verldshafvet, än med någon närliggande afdelning. Man 

 kan väl, i den mån man från Bottniska viken närmar sig öppna hafvet, i allmänhet 

 spåra ett tilltagande i natronhalten och ett aftagande i kalihalten, samt, hvad Foech- 

 hammer redan framhållit och förklarat, en förminskning af kalk, svafvelsyra och total- 

 summan af salter relativt till chloren; men dervid visa sig också stora oregelbunden- 

 heter. Hvad särskildt analyserna från Bohuskusten beträffar, så borde de undersökta 

 vattnen hafva uppkommit genom en sammanblandning af Östersjövatten och Oceaniskt 

 vatten i sådane förhållanden, att derigenom salthalterna 2.1, 2.6, 3.0 och 3.5 % uppstått 

 och man skulle derföre vänta, att relationstalen för hvarje särskildt ämne skulle konti- 

 nuerligt till eller aftaga i de 4 profven. Så är ock nästan genomgående förhållandet 

 med de 3 första profven, men vattnet från 100 famnars djup gör öfverallt ett afbrott 

 i denna regelbundenhet. Då den siffra, med hvilken detta afbrott äger rum, är så 

 ytterst liten, så vågar jag likväl icke på grund af så få analyser att häraf draga någon 

 slutsats, hur intressant den ock kunde vara, utan får tillsvidare antaga, att det nämnda 

 förhållandet blott beror på ett egendomligt sammanträffande af analysfel. 



Man skulle väl vänta, att på de punkter och djup af Skagerack, hvarifrån jag 

 tagit materialet tilbmina analyser, der vattnet från de olika bassinerna sammanblandar 

 sig i de mest olika förhållanden och de största differenserna i saltprocenten uppstå, att 

 der också mycket större skillnader i saltbeståndsdelarnes inbördes mängdförhållande 

 borde uppstå, än hvad inom hvart och ett af de närliggande områdena, Nordsjön, 

 Kattegat, etc, eger rum. Detta är likväl långt ifrån att vara förhållandet, för så vidt 

 man af de anförda analyserna kan döma. Vid öfvervägande af alla dessa omständig- 

 heter kan jag ej undgå att fatta den förmodan, att de verkliga skillnaderna i hafs- 

 vattnets sammansättning äro, relativt till storleken af de afvikelser, som genom olika 

 undersökningsmetoder och arbetssätt uppkomma, så små, att analysernas antal ännu ej 

 räcker till att ge brukbara media, för att jemföra de olika vattenområdena kring vår 

 kust i anseende till sammansättningen af det i dem innehållna hafssaltet. 



Till slut må jag anföra några ord om det sammanhang, som hafvets frysning 

 vintertiden kan ha med salthaltens fördelning deri. De fenomener, som vid frysningen 

 ega rum, hafva genom den utredning af frågan, som Prof. E. Edlund *) gifvet den- 

 samma och de talrika iakttagelser derom, som han samlat till ett helt, erhållit ett sär- 

 deles stort intresse, och det vore derföre så mycket mera anledning att tillse, huruvida 

 de äfven för mitt föreliggande ämne kunde vara af betydelse. 



De omständigheter, som betinga det egendomliga i hafvets frysning, äro, såsom 

 man af nyss anförda afhandling känner, hafsvattnets sjmnerliga förmåga att kunna öfver- 

 kylas, hvaraf förorsakas, att större vattenmassor kunna samlas i hafvet af en tempera- 

 tur, som är lägre än hafsvattnets egentliga fryspunkt, och således färdiga att plötsligt 



*) Om isbildnigen i hafvet, Ofvers. af K. V. Akad. Förhandl. 1863 sid. 349. 



K Vet. Akad. Haudl. B. 9. N:o 4. 



