8 HERMAN SCHULTZ, MIKROMETRISK BESTÄMNING AF STJERNGR. 20 VUXP. 



t 1 och t 2 = de apparenta celesta timvinklarna vid observationen, 

 så fås tillräckligt approximativt för stjernan öfver polen 



UOS O 



c = {4 {T 2 — 7\) — h (t 2 — k) — 6 A ] . Cos d—i. Sin d', 

 då 



(f = kupolens polhöjd, 



d = stjernans apparenta deklination, och afläsningarna (2\ och 

 T 2 ) på timcirkeln antagas korrigerade för indexfel, refraktion och tubens böjning. 

 Dessutom fås för stjernan öfver polen den approximativa formeln 



(p'= <p + (90°— «J) — i (A— A) + 57". Tång (B,— <p) + [i . Sin {D 1 — (p), 

 då 



/? — den vinkel, med hvilken objektivändans böjning öfverträffar okulärändans, 

 och böjningen helt enkelt antages variera proportionelt mot sinus för zenit- 

 afståndet. 

 Deklinationscirkelns indexfel fås enligt 



A = 90°— A(A+ A)- 



Innan jag anförer de numeriska angifvelserna öfver refraktorns stånd, bör jag 

 anmärka, att instrumentet demonterades fullständigt under loppet af sommaren 1866, 

 för att rengöras, och att samma operation till följd af tillfälliga omständigheter åter 

 måste upprepas redan under sommaren 1870. Vid båda tillfällena uttogos äfven objek- 

 tiv-linserna ur sin fattning och afputsades. Sedan instrumentet åter blifvit uppstäldt, 

 centrerades objektivet såväl i förhållande till okuläret med vanlig centreringsapparat 

 som med afseende på begge linsernas ställning till hvarandra, då detta objektiv är så 

 monteradt, att det i allmänhet erfordrar denna dubbla justering. Då det till följd af 

 stativets ovanliga höjd skulle vara ytterligt besvärligt att centrera tuben med objekti- 

 vet åt zenit, så har jag alltid funnit mig nödgad att utföra denna operation med tu- 

 ben i horisontelt läge, ehuru detta äfven är ganska obeqvämt. Genom att sålunda un- 

 dersöka tubens centrering i motsatta horisontela lägen har jag emellertid kunnat för- 

 vissa mig om, att dess böjning icke har någon märkbar inverkan på centreringen. Att 

 de relativa böjningstalen äfven äro ganska små, finner man af felförteckningen i det 

 följande. 



Till följd af tillfälliga omständigheter sönderfaller, såsom man ser, refraktorns 

 återstående felserier under den här ifrågavarande tiden i fyra särskilda perioder, ehuru 

 monteringen är så säker, att dessa fel på tubens kollimation när knappt skulle hafva 

 lidit några märkbara förändringar under loppet af de ifrågavarande fem åren, ifall in- 

 strumentets stånd icke varit utsatt för några afsigtliga modifikationer under samma tid. 

 I de här följande tabellerna äro felen uttryckta i bågminuter och s = (f — <f samt 

 da = 60(180° — 15a). Såsom man ser, hafva instrumentets fel hela tiden varit så små, 

 att de äro utan någon egentlig betydelse för reduktionen af observationerna. Öfver- 

 ensstämmelsen mellan talen inom samma period är äfven ganska god, och de små åter- 

 stående afvikelserna skulle sannolikt till större delen hafva eliminerats, ifall hvarje be- 



