KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDUNGAR. BAND. II. N:0 5. 5 



fra Spidsen af Rostrum til Enden af de ydre Halevedhang. Den hörer altsaa til de 

 mindste Arter af Slaägten. 



Beskrivelse. Kropsformen er usasdvanlig spsed og langstrakt, dog med tydelig 

 Begramdsning mellem For- og Bagkrop. Forkroppen er (Fig. 1) af meget smal oval 

 Form, med den övre Contour kun ganske svagt böiet, i Midten endog nassten lige og 

 horizontal. Ovenfra seet (Fig. 2) er den kun lidet opblsest og ikke synderligt bredere 

 end höi, baktil kun svagt afsmalnende og skarpt afsat fra den sserdeles tynde og spinkle 

 Bagkrop. 



Rygskjoldet er temmelig stort, betydeligt lsengere end de frie Forkropssegmenter 

 tilsammen, uden dog at opnaa disses dobbelte Lamgde. Seet fra Siden (Fig. 1) er det 

 af nogenlunde oval Form, bagtil temmelig lige afskaaret fortil jevnt afsmalnende, med 

 den störste Höide, der er kun lidet större end den halve Lsengde, omtrent paa Midten. 

 Den övre Rand er jevnt men svagt bueformigt böiet med den störste Convexitet paa 

 Midten; fortil böier den sig noget brattere ned mod den stserkt fremspringende Oielob. 

 Den bagre Rand er nassten lige og vertical samt overgaar nedad med en sta3rk Böining 

 i de nedre Kanter, der i sin hele Lfengde ere staerkt og jevnt bueformigt böiede og 

 fortil overgaa i Rostrum uden at danne den mindste Antydning til nogen Vinkel under 

 samme; i den allerforreste Del bema?rkes en sa?rdeles fin Crenulering, forövrigt ere disse 

 Kanter fuldkommen glatte. Rostrum er temmelig kort, neppe indtagende mere end l 

 af Rygskjoldets Laengde, horizontalt og seet fra Siden af konisk Form. Ovenfraa seet 

 (Fig. 2) viser Rygskjoldet sig til Siderne jevnt convext med den störste Brede, der kun 

 er ubetydeligt större end Höiden noget bag Midten; fortil convergere Sidekanterne med 

 en ganske jevn Böining imod Spidsen af Rostrum. ■ — Rygskjoldets Overflade er i den 

 forreste Del, isser oventil, temmelig ta?t besat med smaa fortilrettede Torner, og viser 

 desuden paa hver Side en meget tydelig fint crenuleret Fold eller Crista, der löber 

 paaskraat över Rygskjoldet omtrent fra Midten af den dorsale Flade og indtil de nedre 

 Kanter umiddelbart nedenfor Antennernes Insertion; i sin övre Del böie disse Folde sig 

 med en stajrk naästen halvcirkelformio- Böinin°' fortil og beröre hinanden na?sten i Mid- 

 ten. Den mediane Lob af Rygskjoldet viser i Midten en utydelig Laengdekjöl og er til 

 hver Side af denne bagtil og umiddelbart föran de omtalte transversale Folde temmelig 

 stserkt indtrykt eller excaveret. Den fortil udskydende Oielob er af en ganske usa?d- 

 vanlig Form, idet den ikke som sedvanligt er halvcirkelformig, men af langstrakt oval 

 eller konisk Form og i sin forreste Del stserkt fremspringende, saa at den, naar Dyret 

 sees fra Siden (Fig. 1) tager sig ud som et pukkelformigt Fremspring ved Roden af 

 Rostrum. Denne staärke Udvikling af Öieloben synes at tyde paa, at Dyret har vaeret 

 forsynet med et vel udviklet Synsorgan. Paa de undersögte Spiritusexemplarer var 

 dog intet Spor af Pigment eller lindseagtige Legemer at opdage. 



De 5 frie Forkropssegmenter ere alle tydeligt udviklede og ganske glatte uden 

 Spor af Haar eller j Torner. De 2 forreste af dem ere som siedvanligt de korteste og 

 nassten baandformige, men begge forsynede med tydelige skjöndt smale Epimerer; deres 

 forreste Rand er tilskjaarpet og noget fremspringende, men ikke crenuleret. 3:die Seg- 

 ment er i sit övre Parti kun lidet lamgre end det foregaaende ; derimod er det forsynet 

 med ganske usaädvanligt sta^rkt udviklede pladeformige Epimerer, der fortil danne en 



